Справа № 570/1628/22
Номер провадження 2/570/775/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н о)

06 вересня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Рибченка А.О.

представника 3-ї особи, ООіП Шах Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне за правилами загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що він з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак від спільного життя вони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні та вихованні, починаючи з 2021 року й по теперішній час відповідачка проживає за кордоном, жодного разу не відвідувала сина, та не має наміру приймати участь у вихованні та утриманні дитини, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування та навчання, що негативно впливає на фізичний та емоційний розвиток дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої дитини і стягнути з неї аліменти на утримання дитини та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що проживав разом з відповідачкою ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, від цих стосунків у них народився син і його записано батьком дитини. З 2018 року син проживає разом з ним і його матір`ю, проти чого відповідачка не заперечувала. З січня 2021 року вона перебуває за кордоном і з сином спілкується дуже рідко, однак на позбавлення її батьківських прав не згідна. Син зареєстрований та проживає разом з ним і бажає й надалі з ним проживати. Вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тому просить задоволити позов і позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання сина.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Рибченко А.О., в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що син сторін при народженні був зареєстрований на підставі ст.135 СК України. Допоки відповідачка отримувала виплати до досягнення дитиною трирічного віку, то дитина проживала разом з нею, однак після цього сказала позивачу щоб той забирав сина до себе. Відносно старшої дитини відповідачка також позбавлена батьківських прав. На даний час вона проживає в Польщі і повертатися в Україну наміру не має. Відповідачка працевлаштована, а тому має змогу платити аліменти у визначеному законом розмірі. Зважаючи на це просить позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання жодного разу не з`явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Адресовані їй поштові відправлення повернулися до суду з відміткою пошти, що адресат "відсутній за вказаною адресою", тому на сайті суду було розміщено оголошення про її виклик до суду. Із пояснень представника органу опіки і піклування вбачається, що при спілкуванні з відповідачкою у телефонному режимі, їй було повідомлено про слухання цієї справи. Однак відповідачка суду не повідомила причини своєї неявки і від неї не надійшло заяви про слухання справи у її відсутності. Відповідачка не скористалася своїм правом подачі відзиву на позов, де могла викласти свою позицію відносно позовних вимог. Враховуючи все це, суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачки і ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненського району Шах Н.І. в судовому засіданні пояснила, що представники органу опіки і піклування Городоцької сільської ради виїжджали за місцем проживання дитини і обстежували житлово-побутові умови. Дитина проживає та зареєстрована разом з батьком та бабусею. Зі слів сусідів відомо, що матір вже більше двох років дитину не відвідувала. З відповідачкою вони розмовляли по телефону і вона сказала, що їй не відомо про поданий до суду позов про позбавлення її батьківських прав і вона заперечує проти його задоволення. У неї було скрутне матеріальне становище, а тому вона поїхала на заробітки до Польщі. Коли розпочалася війна, то вона пропонувала забрати дитину до себе, однак позивач не погодився. Вона неодноразово передавала гроші, солодощі, одяг для дитини. Крім того вона планує повернутися в Україну. Поговоривши із позивачем, дитиною та бабусею дитини було вирішено відмовити у наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, про що складено відповідний висновок, який вона підтримує і вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак від спільного життя вони мають неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час зареєстрований і проживає разом з батьком та перебуває на його повному вихованні та утриманні.

Матір дитини, відповідачка у справі ОСОБА_5 , з початку 2021 року постійно проживає у Польщі і з сином з того часу не бачилася, лише спілкується по телефону.

Як вбачається із довідки № 15 від 26 травня 2022 року, виданої Бронницькою гімназією Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_4 є учнем 5 класу і його мама ОСОБА_5 контакту із гімназією не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до шкоди приводить і забирає тато, на виклики до школи приходить теж тільки він.

У матеріалах справи є наявний висновок Органу опіки і піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , затверджений рішенням виконавчого комітету Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 149 від 26 серпня 2022 року, в якому зазначено, що спеціалістами служби у справах дітей Городоцької сільської ради проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини і встановлено, що ОСОБА_6 проживає за даною адресою з батьком та бабусею ОСОБА_7 протягом останніх чотирьох років. Умови проживання ОСОБА_4 задовільні. В будинку зареєстровано п`ять осіб. Для дитини не створені належні умови для проживання та навчання. Будинок захаращений речами вжитку та потребує ремонту. ОСОБА_8 забезпечує дитину всім необхідним - одягом, взуттям, канцтоварами, засобами зв`язку (придбав телефон), речами першої необхідності, але догляд за малолітнім здебільшого здійснює бабуся - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_9 в 2020 році виїхала за кордон на заробітки. Сина ОСОБА_10 мати не бачила з того часу, але підтримує зв`язок у телефонному режимі. Відомо, що мама перебуває на роботі в Республіці Польща. Спеціалістами служби у справах дітей Городоцької сільської ради встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю в м.Рівне. Пізніше переїхали проживати в с.Бронники Рівненського району. Відомості про батька дитини спочатку були записані за вказівкою матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Маючи намір виїхати за кордон на заробітки, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 подали спільну заяву до Рівненського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання батьківства та до актового запису про народження дитини внесено зміни. Батьком дитини записано ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_11 , на підставі усної домовленості, ОСОБА_8 запевнив її, що дитина буде проживати з ним в с.Бронники Рівненського району та він піклуватиметься про сина в період її відсутності.

У своїй заяві від 29.07.2022 року ОСОБА_11 повідомляла, що з позовом ОСОБА_1 щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, категорично не погоджується. З початком введення в Україні військового стану, ОСОБА_12 хотіла забрати сина ОСОБА_10 на постійне місце проживання до Республіки Польща, але батько дитини був проти. Неодноразово обговорювалося питання, щоб забрати дитину до себе, але згоди не дійшли. ОСОБА_11 повідомляє, що постійно спілкується зі своїм сином, надсилає грошові перекази. Через свою маму - ОСОБА_13 , ОСОБА_12 передає сину подарунки, солодощі, одяг, взуття та кошти. ОСОБА_5 просить не позбавляти її батьківських прав. Спеціалістами служби у справах дітей проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_14 , який розповів, що з мамою періодично спілкується, але категорично проти того, щоб їхати до неї в Польщу. Сашко дуже любить свою бабусю, з якою проживає в селі Бронники, має друзів і не розглядає інших варіантів свого проживання.

Зважаючи на це, орган опіки та піклування Городоцької сільської ради приходить до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частинами 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, не має переваги над іншими джерелами доказів і наперед встановленої сили, а підлягає перевірці й оцінці відповідно до вимог закону, за внутрішнім переконанням суду, у сукупності і взаємозв`язку з іншими зібраними у справі доказами. Водночас незгода з висновком органу опіки та піклування повинна бути вмотивована у відповідному процесуальному рішенні.

Вказаний висновок Органу опіки і піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області суд оцінює критично і не погоджується з ним, оскільки він є недостатньо обґрунтованим і, на думку суду, суперечить інтересам дитини, оскільки він складений, виходячи із бажань відповідачки ОСОБА_5 , а не з реальних її дій по виконанню своїх батьківських обов`язків. Відповідачка не подала до суду відзиву на позовну заяву, в якому б вона могла висловити свою думку з приводу позбавлення її батьківських прав і жодним чином на позовну заяву не відреагувала, а її позиція стосовно позову відома лише зі слів представника органу опіки і піклування.

Суд вважає, що відповідачка самоусунулася від виховання дитини. Мати, яку цікавить доля дитини, знаючи про те, що слухається справа про позбавлення її батьківських прав, залишила б все і повернулась до дитини. На переконання суду, ніякі зароблені гроші, ніякі розмови по телефону чи передача одягу та смаколиків, ніколи не замінять живого спілкування матері і дитини, материнської ласки, яка завжди необхідно дитині.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 не належно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться навчальним процесом сина, і взагалі більше двох років його не бачила, а тільки спілкується з ним час від часу по телефону. Хоча матеріальну допомогу вона періодично надає, однак це далеко не єдине, що враховується при визначенні участі одного із батьків у вихованні дитини. ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується відповідними документами, долученими до матеріалів справи та поясненнями учасників справи. Тому суд вважає, що є достатні підстави позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відповідно до ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, є обґрунтованим, доведеним належними і допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її сина ОСОБА_10 , на думку суду, буде виключно в інтересах неповнолітньої дитини. При цьому, в разі, якщо відповідачка в майбутньому змінить своє ставлення до виховання сина, вона не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідачка є здоровою, працездатною, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі 2500,00 гривень щомісячно, а не в сумі 4000 грн., як того просив позивач у позовній заяві, починаючи з 27 травня 2022 року і до повноліття дитини. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров`я відповідачки і дитини, її матеріальний стан і матеріальний стан позивача і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів, а також ст.166 СК України, яка передбачає, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину і саме позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача обов`язку по утриманню дитини.

На думку суду, таке рішення буде законним і справедливим, відповідатиме інтересам дитини і її належному утриманню, цей розмір аліментів є реальним для стягнення у даному регіоні. Суд враховує, що витрати на дітей в даний час є великими, а батьки зобов`язані створити належні умови для проживання і розвитку дітей.

Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при поданні позову до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, та на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 141, 263-265, 280-283, 273, 352, 354, 430 ч.1 п.1, ч.2 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 490 від 21 лютого 2011 року, зроблений Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)).

Стягнути з ОСОБА_3 :

- на користь ОСОБА_2 :

на неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 травня 2022 року і до повноліття дитини;

сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок по позовній вимозі про позбавлення батьківських прав;

- на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу - судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області) судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок по позовній вимозі про стягнення аліментів.

Рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21 листопада 2005 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 .

Відповідачка - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспортні дані суду не відомі, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненського району, знаходиться за адресою: вул.Шевченка, № 4, с.Городок, Рівненського району, Рівненської області, .

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2022 року.

Суддя Остапчук Л.В.