Дата документу 18.08.2022
Провадження № 2/334/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Кузьменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про приведення житлового будинку у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про приведення житлового будинку по АДРЕСА_1 у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001 №2-153 йому належить 11/60 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001 №2-149 йому належить 11/120 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 .

Таким чином, позивачу належить всього 11/40 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності 9/20 частин цього житлового будинку, його частина будинку є відокремленою і має окремий вхід.

У 2007 році ОСОБА_2 провів реконструкцію належної йому частини будинку без згоди позивача як співвласника, були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку. При цьому площа кімнати позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м. (кімната 2-2, схема 2007 року 2-3).

При будівництві другого поверху був перекритий доступ до спільного горища, знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача.

В судовому порядку було скасовано розпорядження Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №660 від 24.06.2010 про оформлення права власності ОСОБА_2 на частину будинку літ.А-2 після реконструкції.

Правовстановлюючі документи на реконструйовану частину будинку у ОСОБА_2 відсутні.

Виділ в натурі часток будинку не проводився, а тому ОСОБА_2 без згоди співвласника самовільно провів реконструкцію будинку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить відповідно до ст.ст. 319, 355, 358, 361, 376 ЦК України зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести житловий будинок АДРЕСА_1 у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва: першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки будинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Панченко С.М. надав заперечення на позов. В обґрунтування заперечень вказує, що позивачем залишено поза увагою, що відповідно до технічного висновку «БудіндустріяЛ» від 27.03.2006 про стан будівельних конструкцій будинку по АДРЕСА_1 , виявлено, що дах двоскатний з покриттям глиняною черепицею, скидання води з даху не організоване, проміжки між глиняною черепицею на усій площі покриття, обвалення ділянок кладки димаря.

Також відповідно до вищевказаного технічного висновку та листа Ленінської районної адміністрації Запорізької міської Ради № Б-144 від 22.03.2006, стан житлового будинку визначений як аварійний, безпечне проживання та експлуатація аварійного будинку неможливе та може привести до нещасного випадку.

Аналогічні висновки викладені у листі НПФ «Будіндустрія-Л» № 3 від 19.01.2011, що підтверджує, що бдинок перебував в аварійному стані та потребував негайного ремонту шляхом проведення реконструкції.

У зв`язку з аварійним станом житлового будинку, з письмового дозволу третьої особи ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 був вимушений провести реконструкцію своєї частини житлового будинку.

З 2006 року позивач, не зважаючи на аварійний стан житлового будинку, не вчинив жодних дій щодо проведення реконструкції своєї частини житлового будинку, хоча відповідно до приписів ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

24.06.2010 Ленінська районна адміністрація розпорядженням № 660р оформила за відповідачем ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку літ. А-2 після реконструкції, загальною площею 163,9 м2, в тому числі житловою площею 97, 9 м2, з житловою прибудовою літ А1-2 та відкритою верандою літ а5, що згідно сертифікату відповідності № ЗП 000275 від 09.06.2010 р. виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області частина житлового будинку після реконструкції відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Таким чином, часткове приведення аварійного будинку у стан придатний для проживання шляхом здійснення реконструкції є виконанням обов`язків ОСОБА_2 покладених на нього положеннями ст. 322 ЦК України, як на власника частини будинку.

Водночас, положеннями ч.7 ст. 376 ЦПК України передбачено, що факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва. На час розгляду позовної належних доказів, які б підтверджували позовні вимоги, не надано.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних лементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному спадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Таким чином, проведені ОСОБА_2 дії з реконструкції своєї частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідають положенням ст. 319 України. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи також висновок судової будівельно-технічної експертизи, якою не підтверджено порушення прав ОСОБА_1 проведеною відповідачем реконструкцією будинку, на які він вказує у позовній заяві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено на підставі наданих документів, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г., зареєстрованого за №2-149, ОСОБА_1 належить 11/120 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г., зареєстрованого за №2-153, ОСОБА_1 належить 11/60 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 в цілому належить 11/40 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , який прийняв спадщину однак не оформив належним чином право власності на належну йому частину будинку.

Вказані обставини були встановлені рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р., і те, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 належить на праві власності 13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2005 №4-278, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, згідно якого ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , яке складається з 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належать спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області 25.06.2001.

Підставою видачі цього свідоцтва є рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.06.2001 №95, яким були встановлені ідеальні частини житлового будинку АДРЕСА_1 : за ОСОБА_6 13/25, за ОСОБА_4 6/25, за ОСОБА_1 6/25.

Це рішення за протестом прокуратури Запорізького району Запорізької області було скасовано рішенням виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02.03.2010 №95. Однак постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2010 у справі №2-а-2128/2010, скасовано рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02.03.2010 №95 про задоволення протесту прокуратури Запорізького району Запорізької області на рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.06.2001 №95 «Про встановлення ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позову ОСОБА_1 вказує, що у 2007 році ОСОБА_2 провів реконструкцію належної йому частини будинку без згоди позивача як співвласника. В результаті реконструкції були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку. При цьому площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м. При будівництві другого поверху був перекритий доступ до спільного горища, знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача.

З метою захисту порушеного права позивач просить привести житловий будинок у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва: першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки бдинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж).

Щодо проведеної відповідачем ОСОБА_2 реконструкції належної йому частини будинку судом встановлено наступне.

У березні 2006 року фахівцями відділу надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, відділу комунального господарства Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради була обстежена садиба за адресою АДРЕСА_2 , та встановлено, що будівля має трухляві балки, дах просів, стіни мають тріщини. Для оцінки ступеню аварійності будівлі співвласниці будинку ОСОБА_7 рекомендовано звернутись до Запорізького відділення НДІ будівельних конструкцій (лист від 22.03.2006 №Б-144).

Науково-виробничою фірмою «Стройіндустрія - Л» було зроблено технічний висновок про стан будівельних конструкцій будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого стан будинку визнано аварійним, безпечне проживання та експлуатація аварійної будівлі неможливе і може призвести до нещасних випадків при обваленні.

Для забезпечення безпечної та нормальної експлуатації прибудови до будинку та земельної ділянки рекомендовано розібрати весь будинок по розробленому спеціалізованою організацією проекту виконання робіт і засипати погріб ґрунтом. Для прибудови до будинку виконати заходи по експлуатації будинків на просадочних ґрунтах.

Ленінська районна адміністрація Запорізької міської ради листом від 13.10.2009 №Б-0995 надіслала повідомлення ОСОБА_1 , як співвласнику будинку АДРЕСА_1 , про необхідність провести ремонтні роботи належної йому частини будинку з метою запобігання руйнування житлового будинку.

Позивачем не заперечується, що ремонтні роботи належної йому частини будинку з метою запобігання руйнування житлового будинку ним не проводились.

ОСОБА_2 провів часткове приведення аварійного будинку у стан, придатний для проживання, шляхом здійснення реконструкції частини житлового будинку літ. А-2, загальною площею 163,9 м2, в тому числі житловою площею 97,9 м2, з житловою прибудовою літ А1-2 та відкритою верандою літ а5.

Питання правового регулювання будівництва, яке здійснювалося відповідачем, узгоджувалося з відповідними уповноваженими будівельними організаціями.

Відповідно до положень ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснювалося на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів будівництва забороняється. Сертифікат відповідності є підставою для укладання договорів про постачання на ці об`єкти необхідних для їх функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії тощо, включення даних про цей об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на цей об`єкт. Спори, пов`язані з видачею сертифіката відповідності, вирішуються судом.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області відповідачу було видано Сертифікат відповідності № ЗП 000275 від 09.06.2010, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта: частини житлового будинку АДРЕСА_1 після реконструкції (літ.А-2, А1-2, а5), проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Замовник об`єкта будівництва ОСОБА_2 . Генпроектувальник - ПНВФ «Стройіндустрія - Л». Сертифікат відповідності виданий на підставі «Акта готовності об`єкта до експлуатації» від 07.06.2010.

Відомостей щодо наявності спору, пов`язаного з видачею сертифіката відповідності, матеріали справи не містять.

Щодо оформлення права власності на цей об`єкт встановлено, що Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р «Про оформлення права власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_2 », з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 09 вересня 20098 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт», було задоволено заяву ОСОБА_2 і оформлено за ним право власності на частину житлового будинку літ. А-2 після реконструкції, загальною площею 163, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 97, 9 кв.м, з житловою прибудовою літ. А1-2 та відкритою верандою літ. а5.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014, яке залишено без змін ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2015, розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р скасовано, оскільки вказаний «Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт», встановлює механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків в цілому, і не передбачає прийняття в експлуатацію і визнання права власності на реконструйовану частину житлового будинку, право власності на яку вже оформлено у встановленому законом порядку.

В обгрунтування вимог позову привести житловий будинок у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва, а саме, першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки бдинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж), позивач посилається на те, що в результаті здійсненої відповідачем реконструкції будинку були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку, внаслідок чого площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м, при будівництві другого поверху знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2.

На підтвердження цих обставин суду надано технічну документацію житлового будинку АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що житловий будинок розділений на три відокремлені частини (квартири) з окремими входами, які знаходяться у користуванні кожного зі співвласників. Будівля житлового будинку складається з одноповерхової частини та двоповерхової частини, яка прибудована до основного будинку. Одноповерхова частина житлового будинку знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Двоповерхова частина вказаного житлового будинку знаходиться у користуванні ОСОБА_2 .

Відповідно до плану на житловий будинок літ. А-1, А1-1, який погашено 08.06.1993, будинок був поділений на три окремі квартири. Квартира АДРЕСА_3 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 , складалась з: прим. 2-1 (7,03 кв.м) - розмірами 2,88 х 2,44 м; прим. 2-2 (25,83 кв.м) - розмірами 5,9 х 4,5 м; прим. аІІ-1 (2,88 кв.м) - розмірами 2,19 х 1,77 м.

До приміщення 2-2 у вказаній технічній документації примикали наступні приміщення Квартири АДРЕСА_4 , яка перебувала у користуванні відповідача: прим. 1-1 (8,79 кв.м) - розмірами - 4,10 х 2,25 м.; прим. 1-2 (14,00 кв.м) - розмірами - 3,98 х 3,51 м.; прим. 1-5 (22,97 кв.м) - розмірами - 5,89 х 3,90 м.; прим. 1-6 (11,58 кв.м) розмірами - 5,38 х 2,50 м.; прим. 2-1 (7,03 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м.

Згідно плану та експлікації приміщень з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 04.12.2000 (погашений - 01.12.2005), Квартира АДРЕСА_3 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 , складалась з прим. 2-1 (3,9 кв.м) - розмірами - 2,19 х 1,77 м.; прим. 2-2 (7,0 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м.; прим. 2-3 (25,8 кв.м) - розмірами - 5,90 х 4,50 м.

З копії плану технічного паспорту на житловий будинок літ. А-1, А1-1, складеного станом на 01.12.2005 (погашений - 21.12.2007), приміщення 2-2 - кімната площею 25,83 кв.м - перейменовано на приміщення 2-3 - кімната площею 22,1 кв.м, з розмірами - 4,90 х 4,50 м.

До вказаного приміщення у вказаній технічній документації примикали наступні приміщення: прим. 1-5 (21,1 кв.м) - розмірами - 3,65 (3,90) х 5,60 м.; прим. 1-6 (19,1 кв.м) - розмірами - 4,89 х 3,90 м.; прим. 1-7 (12,5 кв.м) - розмірами - 5,32 х 2,35 м.; прим. 2-2 (7,0 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м.

Отже, нове позначення належної позивачу кімнати 2-3 (раніше кімната 2-2) та інші її розміри (4,90 х 4,50 м, площа - 22,1 кв.м), були відображені у технічній документації на будинок станом на 01.12.2005.

Щодо зміни розміру кімнати 2-3 ТОВ «ЗМБТІ» повідомило, що на час оформлення ОСОБА_2 права власності на частину житлового будинку після реконструкції з житловою прибудовою літ. А1-2 та відкритою верандою літ.а5, кімната 2-3 не обстежувалась.

Згідно висновку експерта №2021-34 від 16.07.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, об`єктом дослідження є житловий будинок АДРЕСА_1 , будівлі та споруди на території вказаної земельної ділянки, технічна документація на вказаний будинок, земельну ділянку. Експертом було проведено візуально-інструментальний огляд об`єктів дослідження, у присутності сторін по справі.

За результатами проведення дослідження, шляхом співставлення даних технічної документації на житловий будинок, виявлено, що площа, габаритні розміри та номер приміщення (з 2-2 на 2-3) було змінено в період з 08.06.1993 по 01.12.2005. Початкова площа приміщення складала 25,83 кв.м. з габаритними розмірами 5,90 м х 4,50 м. Фактична площа приміщення кімнати 2-3 складає 22,10 кв.м. з габаритними розмірами 4,90 х 4,50 м. Розмір приміщення зменшився на 1м по довжині. Приміщення, які примикають до приміщення кімнати 2-3 в житловому будинку не змінили свої габаритні розміри на довжину або ширину в 1 м. Площа приміщення 2-3 (до зміни номеру - 2-2) змінилася не внаслідок проведеної реконструкції.

Також за результатами проведення дослідження встановлено, що багатоскатна покрівля на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 улаштована з металочерепиці. На даху вказаного житлового будинку над приміщеннями 1-11 (4,9 кв.м.) - санзуол, 1-12 (19,3 кв.м.) - кімната та прим. 1-13 (24,0 кв.м.) - коридор на другому поверсі по довжині периметру звисів (скатів) даху улаштовано пластикові водозбірні жолоби які приєднані до водостічних труб.

В свою чергу, над приміщеннями 1-9 (11,8 кв.м.) - коридор та 1-10 (1,6 кв.м.) - кладовка, водозбірні жолоби для приймання стікаючої води з даху над приміщенням 2-3 (22,1 кв.м.) - кімната та 2-2 (7,0 кв.м.) коридор - відсутні.

З урахуванням фактичного розташування водозбірних жолобів на покрівлі житлового будинку на другому поверсі над приміщеннями 1-9 (11,8 кв.м.) - коридор та 1-10 (1,6 кв.м.) - кладовка, вода з другого поверху стікає зі звісів (скатів) над вказаними приміщеннями на покрівлю житлового будинку, улаштовану з глиняної черепиці яка знаходиться над приміщеннями 2-3 (22,1 кв.м.) - кімната та 1-1 (7,0 кв.м.) - коридор, що перебувають у користуванні ОСОБА_1 .

Згідно до фактичного технічного стану покрівлі, улаштованої над приміщеннями 2-3 (22,1 м2) - кімната та 2-2 (7,0 кв.м.) - коридор, існує ймовірність потрапляння дощової води до вказаних приміщень шляхом протікання води через пошкоджений покрівельний матеріал (глиняну черепицю) та подальше просочування рідини через перекриття будівлі.

При візуальному досліджені основних конструктивних елементів одноповерхової частини будівлі, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , експертом встановлено, що відповідно до норм Стандарту житлово-комунального господарства України СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила оцінки фізичного зносу житлових будинків» табл. 5.1 основні конструктивні елементи (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття, покрівля, підлога, отвори) знаходяться в ветхому технічному стані, стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий, обмежене виконання елементами будинку своїх функцій.

Також експертом встановлено, що станом на дату проведення ним огляду для виконання будівельно-технічної експертизи, дефекти, зазначені у технічному висновку ПНВФ «Стройіндустрія-Л» про стан будівельних конструкцій будинку від 27.03.2006, наявні на одноповерховій частині житлового будинку.

В судовому засіданні експерт ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Редькин Ю.М. роз`яснив свій висновок, повідомивши, що під час проведення дослідження він особисто, в присутності сторін у справі, провів візуально-інтрументальне обстеження житлового будинку, в тому числі кімнати 2-2, яка належить позивачу. Розбіжності у габаритних розмірах і, відповідно, площі кімнати 2-2, які відображені у поточній технічній документації, і технічній документації до 01.12.2005 року, може бути зумовлена неточністю вимірювання (площа 25,83 м2 з габаритними розмірами приміщення 5,90 м х 4,50 м). Підтвердив, що фактична площа приміщення кімнати 2-3 складає 22,10 м2 з габаритними розмірами 4,90 х 4,50 м. Приміщення, які примикають до кімнати 2-3, не змінили свої габаритні розміри, а відтак, площа приміщення 2-3 (до зміни номеру - 2-2) змінилася не внаслідок проведеної реконструкції. Також експерт роз`яснив, що на час обстеження ним будинку дефекти, які були зазначені у технічному висновку ПНВФ «Стройіндустрія-Л» ще у 2006 році, були наявні. Хоча надані експерту матеріали справи і не містять доказів протікання покрівлі будинку над частиною будинку, що належить позивачу, згідно до фактичного технічного стану покрівлі над приміщеннями 2-3 (22,1 м2) - кімната та 2-2 (7,0 м2) - коридор, об`єктивно існує імовірність потрапляння дощової води до вказаних приміщень шляхом протікання через пошкоджений покрівельний матеріал (глиняну черепицю) та подальше просочування води через перекриття будівлі.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на висновки, викладені у листі НПФ «Будіндустрія-Л» №3 від 19.01.2011 за результатами обстеження будинку у грудні 2010 року, яким також встановлено, що будинок перебував в аварійному стані та потребував негайного ремонту шляхом проведення реконструкції. При цьому було встановлено та описано види і характер конструктивних будівельно-монтажних заходів, проведених ОСОБА_2 , які не впливають на несущі конструкції частини будинку, яка належить ОСОБА_1 .

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положенням частини другої статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Аналогічні положення містяться у ст. 3 Закону України «Про планування і забудову територій», чинному на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку.

Відповідно до частини п`ятої статті 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частини перша, четверта, сьома статті 376 ЦК України).

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних лементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному спадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

З огляду на надані суду докази і встановлені судом обставини справи, наявність зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак позивачем не доведено і судом не встановлено.

Факти порушення прав позивача самочинною забудовою, на які він посилався в обгрунтування підстав позову, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли. Так, доказів, які б підтверджували, що в результаті здійсненої відповідачем реконструкції частини будинку у 2007 році були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку, внаслідок чого площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась, доказів того, що дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача, і що це відбувається внаслідок здійсненого відповідачем будівництва другого поверху без встановлення системи водовідведення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, не доведеним належними доказами, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про приведення житлового будинку у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складення повного судового рішення 29.08.2022.

Суддя: Турбіна Т. Ф.