Єдиний унікальний номер 725/1251/22
Номер провадження 2/725/174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:головуючого судді:Галичанського О.І., при секретарі Симик І.В., розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , проживаючої АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Просила суд визначити питання судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що змінились обставини, які дають підстави для зміни розміру аліментів, а саме позивачка постійно опікується та матеріально утримує малолітнього сина. Зокрема купує продукти харчування й одяг, оплачує всі витрати на навчання та супутні потреби, оплачує комунальні платежі й Інтернет, дає кишенькові гроші на обіди та дозвілля. Купує засоби гігієни і ліки.

У зв`язку із підвищенням розміру мінімальної заробітної плати зазначає, що виросли та підвищились ціни на всі послуги та продукти харчування, а тому доходів, якими володіє позивачка та ті, кошти що сплачує відповідач на утримання малолітнього сина в повному обсязі недостатньо, щоб задовольнити всі потреби дитини.

Позивачка просила суд, збільшити розмір аліментів, які були раніше стягнуті на утримання сина ОСОБА_4 з відповідача до 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на підставі ст.192 СК України, посилаючись на погіршення її майнового стану, покращення майнового стану відповідача, а також невідповідність розміру стягуваних аліментів мінімальному розміру аліментів на одну дитину, встановлених законодавством України.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися.

Представник позивачки надав суду заяву, в якій позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення 1/6 частки всіх видів доходів (заробітку).

Просив суд врахувати при визначені розміру аліментів, що у відповідача є малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в Республіці Польща, і також перебуває на його утриманні разом з цивільною дружиною ОСОБА_6 , з якою офіційно шлюб не зареєстрований.

Зазначив, що у разі сплати аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів (заробітку), сім`я що перебуває на його утриманні опиниться в тяжкому матеріальному становищі. З травня 2019 року відповідач проживає в Республіці Польща, офіційно не працевлаштований. Власного житла ні в Україні, ні за кордоном не має. Стабільних доходів не має.

Також просив суд відмовити у задоволення стягнення судових витрат на правову допомогу, оскільки позивачка сама обирала в 2019 році спосіб стягнення аліментів і розмір витрат на правничу професійну допомогу не відповідає складності справи.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2015 року.

Від спільного життя мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи. (а.с. 8).

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.09.2016 року у справі 725/4267/16-ц шлюб між сторонами був розірваний.(а.с.19).

01 квітня 2019 року рішенням Першотравневого районного суду у справі 725/44/19 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі - 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення нею повноліття (а.с. 25-28).

На утриманні відповідача перебуває малолітня дитина від цивільного шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.74);

-довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 25 жовтня 2018 року №6137/КВ/19-674/Н (а.с.75);

-довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 від 29 жовтня 2018 року №754/08-229.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 12.08.2018 року у справі № 61-37114св18, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ).

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2022 року встановлений мінімальний прожитковий мінімум у сумі - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1200 грн., що вочевидь не відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством на теперішній час і значно менше від прожиткового мінімуму.

Враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», те що рівень життя станом на 2022 рік суттєво різниться з рівнем життя 2019 року, відсутність доказів на підтвердження неспроможності сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд вважає наявними підстави для збільшення визначених рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.04.2019 року аліментів і вважає за можливе змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно із ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи наведене вище, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони, те що судові засідання по даній справі проводились на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд дійшов до переконання, що представником позивача завищено розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає співмірною суму в розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню із відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача у сумі 992 грн. 40 коп.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,180-183,192,273 СК України, 4,18,19,76-81,95,206,211,247, 258-259,263-265,280-284, 288,289 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів в сторону збільшення та стягувати з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі - 992,40 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 2000 грн. на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Чернівецькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський