Справа № 373/2030/22
Номер провадження 2-о/373/43/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

про встановлення факту, що має юридичне значення - факту народження дитини на тимчасово окупованій території України

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просить: встановити факт народження дитини на ім`я ОСОБА_2 , стать чоловіча, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Херсонська область, Бериславський район, місто Берислав, відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, відомості про батька: ОСОБА_3 , громадянин України (зі слів матері) на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що у ОСОБА_1 громадянки України, народилась дитина, хлопчик - ОСОБА_2 .

Місце народження: Україна, Херсонська область, Бериславський район, місто Берислав.

Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , відомі зі слів матері в силу ст. 135 СК України.

На момент народження дитини, заявник перебувала на тимчасово окупованій в Україні території.

Виїхавши з території, яка знаходилась під окупацією і ставши на облік, як внутрішньо переміщена особа, заявник звернулась до місцевого органу РАЦС для реєстрації дитини та отримання Свідоцтва про народження встановленого зразка, однак там їй порекомендували звернутись до суду.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт народження дитини заявник доводить довідкою про реєстрацію народження виданою органами влади на окупованій території за №76 від 23.08.2022, оскільки інших документів вона отримати не змогла.

Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.2022 за №3236- підтверджено факт постановлення на облік заявника в с. Дівички, Бориспільського району Київської області, як внутрішньо переміщеної особи.

Крім цього заявник, факт народження дитини ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила медичною документацією, а саме скринінгом слуху ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідкою з пологового будинку, відомостями про новонародженого медична форма №113/о, фотографією бірки з пологового будинку та фотографіями новонародженого.

В судовому засіданні заявник пояснила, що надала всі наявні у неї документи і докази просила задовольнити заяву.

Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Правовий режим тимчасового окупованої території визначає Закон «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з уточненнями закону про суверенітет України над Донбасом.

18 липня 2022 року, Верховна Рада України прийняла закон, яким передбачено застосування загального формулювання «тимчасово окупована Російською Федерацією територія України» замість чинних «тимчасово окупована територія Автономній Республіці Крим та міста Севастополь» і «тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях»

Відповідно до вказаних вище норм, Україна, Херсонська область, Бериславський район, місто Берислав була тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України була припинена та фактично не здійснювалась на тимчасово окупованій території.

Згідно з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини в зв`язку з тим, що документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, не діють на контрольованій Україною території.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України.

Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не можуе у інший спосіб реалізувати свої права на реєстрацію факту народження дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту народження дитини, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини.

Відомості про дитину:

ОСОБА_2 , стать чоловіча, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Херсонська область, Бериславський район, місто Берислав.

Відомості про матір:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відомості про батька: ОСОБА_3 , громадянин України (зі слів матері, відповідно до ст. 135 СК України).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.О. Опанасюк