09.11.2022 Справа № 363/5546/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення (демонтування) самовільно побудованих споруд,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська територіальна громада, кадастровий номер :33:022:0933, в частині - площею 0,0435 га, шляхом знесення (демонтування) самовільно встановлених споруд: дерев`яний паркан на бетонному фундаменті загальною довжиною 75,50 метрів, частини конструкцій з габіонів загальною довжиною 10,35 метрів, воріт, розташованих в межах земельної ділянки, що заходиться у власності ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивував тим, що він, як власник земельної ділянки обмежений у користуванні вказаною вище ділянкою, оскільки відповідачами створено перешкоди в користуванні нею, а саме: побудований паркан, конструкції з габіону та ворота.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що на момент подачі позовної заяви, дерев`яний паркан на бетонному фундаменті загальною довжиною 75, 50 метрів, частини конструкцій з габіонів загальною довжиною 10,35 метрів, воріт, розташованих в межах земельної ділянки, кадастровий номер :33:022:0933, які просить демонтувати позивач, відсутні та його права з боку відповідачів не є порушеними.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених в ньому підстав та просив про його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про розгляд, повторно в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_4 в суді проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що на земельній ділянці позивача паркану немає та ніколи не було, позов є надуманий, оскільки позивач переслідує іншу мету, а тому коли зведено і ким знесено паркан, і чи таке мало місце невідомо.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2021 р. та витягу з Державного земельного кадастру від 01.11.2021 р., на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2021 р. за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1066 га, кадастровий номер :33:022:0933, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.12.2021 р. та Витягів із Державного земельного кадастру від 01.11.2021 р. вбачається, що відповідачі є власниками суміжних земельних ділянок, а саме:

- ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,1166 га, кадастровий номер :33:022:0722, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада;

- ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,1192 га, кадастровий номер :33:022:0709, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада;

- ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,1166 га, кадастровий номер :33:022:0723, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада.

11.11.2021 р. між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 складено акт приймання - передачі межових знаків по винесенню в натурі і надійному закріпленню на місцевості точок повороту межі земельної ділянки загальною площею 0,1066 га, кадастровий номер :33:022:0933, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 218. Точки закріплені на місцевості, межові знаки у кількості 8 шт. передані на зберігання замовнику ОСОБА_3 .

Про проведення робіт із землеустрою щодо встановлення меж в натурі межовими знаками поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :33:022:0933 відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті «Слово» від 06.11.2021 р.

Згідно висновку земельно-технічної експертизи №3181 від 13.12.2021 р. встановлено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :33:022:0933, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська (раніше Лебедівська сільська рада), площею 0,1066 га, розміщені:

-дерев`яний паркан на бетонному фундаменті від точки F26 через точки F25, F24 до точки F23 загальною довжиною 10,35м.,

-частина конструкції з габіонів від точки F23 через точку F22 до точки F21 загальною довжиною 10,35 м.,

-ворота F21 - F20.

Межа фактичного розташування паркану та габіонів частково не відповідають межам земельних ділянок з кадастровими номерами :33:022:0709, :33:022:0722 та :33:022:0723 відповідно до даних ДЗК, а саме:

-з північної сторони межа розташування паркану не відповідає межам земельної ділянки з кадастровим номером :33:022:0722 - невідповідність варіює від 0,28 м до 1,1 м в бік збільшення площі,

-зі східної сторони межа розташування паркану не відповідає межам земельної ділянки з кадастровими номерами :33:022:0722 та :33:022:0723 - невідповідність варіює від 2,06 м до 2,47 м в бік збільшення площі;

-із західної сторони межа розташування паркану не відповідає межам земельної ділянки з кадастровим номером :33:022:0709 - невідповідність варіює від 0,09 м до 8,2 м в бік збільшення площі;

-з південної сторони паркан відповідає межам земельних ділянок з кадастровими номерами :33:022:0709 та :33:022:0723.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Поняття земельної ділянки як об`єкта право власності визначено у ч. 1 ст. 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.ст. 90, 91 ЗК України передбачено перелік прав та обов`язків власників земельних ділянок, відповідно до яких власники мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Власники земельних ділянок зобов`язані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства.

Зміст добросусідства визначений ст. 103 ЗК України, відповідно до частини першої якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

На підставі ч. 5 ст. 106 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Статтею 152 ЗК України регламентовано, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 153 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка позивача всупереч його волі огороджена дерев`яним парканом на бетонному фундаменті з воротами, розташовано частини конструкцій з габіонів.

Конфігурація паркану свідчить про те, що він встановлений таким чином, що об`єднує земельні ділянки відповідача ОСОБА_7 , кадастрові номери :33:022:0709 та :33:022:0723, земельну ділянку ОСОБА_5 , кадастровий номер :33:022:0722, між якими знаходиться земельна ділянка позивача ОСОБА_3 , кадастровий номер :33:022:0933. Паркан насамперед встановлений на земельних ділянках відповідачів, частина якого розташована на земельній ділянці позивача, чим створено перешкоду у володінні та користуванні його земельною ділянкою.

За таких обставин, саме на відповідачів слід покласти цивільну відповідальність внаслідок самовільного встановлення паркану на земельній ділянці позивача та порушення його прав.

Ці обставини достатньо підтверджуються згаданим висновком земельно-технічної експертизи, який відповідає фактичним обставинам справи, є науково обґрунтованим та проведений за результатами обстеження вказаних земельних ділянок на місцевості, сумнівів у суду не викликає й належними, допустимими і достатніми доказами в суді не спростований.

Доводи в суді представника відповідача про відсутність паркану та перешкод в користуванні власністю позивача, суд вважає недоведеними, які належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджено.

З долучених представником відповідача фото - та відеоматеріалів не можна встановити де, коли, ким саме та в який спосіб їх проведено, які суд до уваги не приймає і відкидає, як неспроможні, які висновків експерта спростувати не можуть.

Таким чином, судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захисту шляхом усунення перешкод в користуванні та володінні його майном, а тому, з метою ефективного захисту порушеного права, суд вважає необхідним зобов`язати відповідачів усунути перешкоди позивачеві у володінні та користуванні його земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) самовільно встановлених споруд.

Отже, позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача захистові.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути ОСОБА_3 перешкоди у володінні та користуванні належною йому земельною ділянкою, площею 0,1066 га, кадастровий номер :33:022:0933, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська територіальна громада (раніше Лебедівська сільська рада), в частині площею 0,0435 га, шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунок самовільно встановлених споруд, а саме: дерев`яного паркану на бетонному фундаменті загальною довжиною 75,50 метрів, частини конструкцій з габіонів загальною довжиною 10,35 метрів, воріт, розташованих в межах земельної ділянки кадастровий номер :33:022:0933.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 18 квітня 1996 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 30.03.1999 року Шевченківським РУ ГУ МВС України у м. Києві , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 21.11.2002 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя