Справа № 522/1784/22-Е
Провадження 2/522/2927/22
УХВАЛА

24 листопада 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінес», третя особа: Державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м .Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінес», третя особа: Державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м .Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи на 30 березня 2022 року.

У судове засідання призначене на 30 березня 2022 року сторони не з`явились. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи да суду не надали. Про дату та час судового засідання позивач сповіщений належним чином. Розгляд справи відкладено на 07.06.2022 року.

У судове засідання призначене на 07 червня 2022 року сторони не з`явились. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи да суду не надали. Про дату та час судового засідання позивач сповіщений належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки повернуто на адресу суду з відмітко. «Адресат відсутній за вказаною адресою». Розгляд справи відкладено на 20.07.2022 року.

У судове засідання призначене на 20 липня 2022 року сторони не з`явились. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи да суду не надали. Про дату та час судового засідання позивач сповіщений належним чином. Повістку про дату судового засідання направлено до електронного кабінету представника відповідача, що підтверджує відповідна Довідка. Розгляд справи відкладено на 04.10.2022 року.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи відкладено на 24 листопада 2022 року

У судове засідання призначене на 24 листопада 2022 року сторони не з`явились. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи да суду не надали.

Слід зауважити, що враховуючи, що позивач звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд», процесуальні документи, в тому числі судові повістки було продубльовано до електронного кабінету представника позивача.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивачі мають цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Щодо можливості розгляду справи без участі позивача, суд вказує, що позивач не звертався до суду з клопотанням про збір доказів, будь яких пояснень не надавав та повністю ігнорував участь у судових засіданнях. З заявою про розгляд справи за відсутністю позивача до суду не звертався.

Суд зауважує, що враховуючи усталену практику Верховного Суду України, об`єктивно розглянути справу за наявними матеріалами не можливо, а тому зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінес», третя особа: Державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м .Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду повний текст ухвали виготовлено 08.12.2022 року.

Суддя: А.В. Науменко