№ 336/8127/20
провадження № 2/336/151/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 (треті особи - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської Ради по Комунарському району) про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 29.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2012 р. Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2017 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився ОСОБА_4 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.04.2019 р. за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження ОСОБА_3 перебувала у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, агресивно поводилась з дітьми, у ОСОБА_4 були наявні сліди від фізичного насилля з боку матері , про що було складено відповідні акти, проведено оцінку рівня безпеки дітей. Зазначена обставина досліджена в рамках справи № 336/2354/19 і підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2020 р.

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей від 08.04.2019 р. «Про негайне відібрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » негайно відібрано дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_3 , та було тимчасово влаштовано малолітнього до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, до вирішення долі дитини, про що надано довідку центру від 08.04.2019 р.

У подальшому малолітнього ОСОБА_4 було влаштовано до позивача за умови дотримання батьком належних умов проживання для виховання та всебічного розвитку дитини, що підтверджується актом про факт передачі дитини від 26.04.2019 р.

Відповідач не доглядала за дитиною, за що неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, а саме за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей.

На час звернення позивача до суду, дитина проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з актом обстеження умов проживання від 24.12.2020 р. стан житла відповідає санітарно-гігієничним нормам, у дитини є окреме спальне місце для сну (відпочинку), місце для розвитку та виховання. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям за віком, канцелярським приладдям, іграшками та книжками для розвитку. Помешкання облаштоване необхідними меблями для сну (відпочинку), зберігання речей, кухонними гарнітурами та обладнане необхідною побутовою технікою.

ОСОБА_4 навчається в ЗОШ І-ІІІ ступеня № 38 та на час проживання з батьком регулярно відвідував зайняття, дитина охайна, оглянута. Батько дитини відвідує батьківські збори, підтримує з класним керівником телефонний контакт, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини.

За позовом ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 04.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.02.2021 р.

22.02.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 29.04.2021 р. через перебування судді у нарадчій кімнаті.

29.04.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 10.06.2021 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України у зв`язку з притягненням третьої особи.

10.06.2021 р. підготовче судове засідання було відкладено на 08.09.2021 р. за заявою представника позивача на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України .

08.09.2021 р. підготовче судове засідання було відкладено на 27.09.2021 р. за заявою відповідача на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

27.09.2021 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 23.11.2021 р.

23.11.2021 р. розгляд справи відкладено на 16.12.2021 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача.

16.12.2021 р. розгляд справи відкладено на 11.03.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

11.03.2022 р. розгляд справи відкладено на 20.04.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.81-83).

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, в процесі розгляду справи подала відзив на позов (а.с.43-44).

Представники третіх осіб до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, пояснень по суті спору не подавали, районною адміністрацією ЗМР по Шевченківському району, як органом опіки та піклування, скеровано до суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, виходячи з того, що справа перебуває в провадженні з грудня 2020 р., сторонами під час підготовчого провадження надані всі докази, що наявні в матеріалах справи і підготовче провадження завершено і, таким чином, відповідач реалізувала надані їй права щодо надання доказів в обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10), який після розірвання шлюбу у 2017 р. залишився проживати разом з матір`ю.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5зв., 6).

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60).

З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання (а.с.6), працює (а.с.94), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.88).

З наданих відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 працевлаштована (а.с.48, 68), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.72), як і згідно характеристик, наданих сусідами ОСОБА_3 (а.с.63-67), також має постійне місце проживання (а.с.51, 52, 55, 56, 60).

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2020 р. (а.с.15-21), орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району звертався в інтересах неповнолітніх дітей відповідача до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав.

Вказаним рішенням встановлено, що згідно наказу № 347 від 02.05.2019 року служби у справах дітей Запорізької міської ради про здійснення контролю, прийнято рішення про передання документів до Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку зі зміною місця проживання.

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 05.04.2019 року встановлено, що за результатами оцінювання потреб наявні невиконання матір`ю батьківських обов`язків, зі слів ОСОБА_4 матір б`є його та старшого сина. Дітей вилучено з родини у психо-неврологічний центр. Родину поставлено на облік, як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах.

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей від 08.04.2019 р. «Про негайне відібрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » негайно відібрано дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_3 , та було тимчасово влаштовано малолітнього до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, до вирішення долі дитини.

Відповідно акту обстеження умов проживання № 11-09/421 від 05.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання дітей з матір`ю на момент обстеження ОСОБА_3 перебувала у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, агресивно поводилася з дітьми, у ОСОБА_4 наявні сліди від фізичного насилля з боку матері, про що було складено відповідні акти, проведено оцінку рівня безпеки дітей.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування, який в силу положень ст.76 ЦПК України, є також доказом у справі, на засіданні комісії були заслухані сторони по справі та встановлено, що малолітній ОСОБА_4 з вересня 2021 р. мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в трикімнатній квартирі разом з матір`ю ОСОБА_3 та старшим братом ОСОБА_5 2005 р.н. 23.10.2021 р. спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР було обстежено умови проживання за вказаною адресою та встановлено, що житлово-побутові умови проживання задовільні, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для проживання, утримання, виховання та розвитку дитини відповідного віку створені належні умови. Малолітня дитина має стіл для занять (на кухні), канцелярське, шкільне приладдя, в наявності особисті речі дитини, засоби особистої гігієни. Під час обстеження встановлено, що особистого ліжка у ОСОБА_4 нема, він відпочиває разом з мамою або братом. Спеціаластами відділу проведено бесіду з малолітнім з питання визначення місця проживання та встановлено, що хлопчик бажає проживати як з матір`ю, так і з батьком. Було обстежено умови проживання за адресою мешкання батька та встановлено, що позивач мешкає в однокімнатній квартирі, житлово-побутові умови відповідають нормам, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Дитина проживає (на час обстеження ОСОБА_4 проживав з батьком) з батьком в одній кімнаті, має своє окреме спальне місце, місце для розвитку та навчання. В наявності є ігри, книги для розвитку, одяг, взуття за віком, речі особистого вжитку. Для проживання, утримання, виховання та розвитку дитини відповідного віку створені належні умови. Під час обстеження ОСОБА_4 повідомив членам комісії, що він бажає проживати з батьком, з яким у нього склалися дружні відносини.

Згідно інформації ЗОШ І-ІІІ ступенів № 38 ЗОР від 23.11.2021 р. ОСОБА_4 навчається у закладі з першого класу. До середини вересня 2021 р. дитина проживала з батьком. ОСОБА_4 в цей період відвідував заняття регулярно, без запізнень. Дитина була охайна, доглянута. ОСОБА_1 відвідує батьківські збори, підтримує з класним керівником телефонний контакт, спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. З середини вересня 2021 р. дитина проживає з матір`ю. За цей період у ОСОБА_4 погіршилась успішність, дитина стала агресивною, неуважною. Хлопчик почав лаятися, не завжди буває охайним, почав запізнюватись на навчальні заняття. Мати з класним керівником спілкується рідко, не завжди відповідає на телефонні дзвінки, батьківські збори не відвідує.

Враховуючи викладене, орган опіки та піклування дійшов висновку, що доцільно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Аналіз наданих сторонами доказів свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають постійне місце проживання, працюють, за місцем роботи та мешкання характеризуються позитивно.

Разом з тим, в період проживання з матір`ю органом опіки та піклування ставилось питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, хлопчик був вилучений із сім`ї та переданий батькові. Інформація надана закладом освіти, де навчається дитина, також свідчить про обґрунтованість позову.

З огляду на викладене, беручи до уваги вік, інтереси та побажання дитини, необхідності забезпечення її розвитку у спокійному та стійкому середовищі, необхідності вирішення соціальних питань, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування та вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (треті особи - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської Ради по Комунарському району) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк