Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/586/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № б/н від 12.11.2008 року, у зв`язку з невиконанням з його сторони умов кредитного договору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 12.11.2008 року згідно якої отримав кредит у розмірі 12000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, на думку позивача, заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 18.03.2019 року існує заборгованість перед банком, яка становить 22935, 59 грн. та складається з: 10795, 72 грн. заборгованість за тілом кредита; 4511, 52 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 00, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 5793, 08 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 505,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1080, 27 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.11.2008 року у розмірі 22935, 59 грн. та судові витрати у розмірі 1921, 00 грн.

08.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві ОСОБА_1 зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заява позичальника хоч і підписана відповідачем, проте решта документів, які є значимими для позичальника ним не підписані, а це означає, що вказані документи не можуть бути належними та допустимими доказами по справі. Позивач обґрунтовуючи позов про стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилається на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua, як невід`ємна частина договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що самі ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Правила надання банківських послуг мають мінливий характер, тому визначити яка саме редакція правил та тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним. Враховуючи зазначене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

18.05.2020 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи з проханням долучити до матеріалів справи виписку по картковому рахунку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, внутрішньобанківський наказ про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані картки клієнту.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В.

17.02.2022 року на запит суду надійшла інформація з Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 14.06.2022 року та 12.07.2022 року на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення на його адресу судових повісток та опублікування оголошення на веб-сайті суду.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2008 року відповідач звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про оформлення на своє ім`я кредитки (а.с. 11).

У заяві позичальника зазначено, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та своїм підписом підтверджує факт отримання ним інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_1 виявив бажання оформити Кредитку «Універсальну» із бажаним кредитним лімітом 500 грн. 00 коп., базова процентна ставка за кредитом 2, 5 % на місяць на залишок заборгованості. Погашення заборгованості за кредитом може проводитися шляхом внесення коштів на картку клієнтом або списання коштів (а.с. 11).

До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, підписану відповідачем та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 10, 12-26).

За підрахунком позивача станом на 18.03.2019 року існує заборгованість перед банком, яка становить 22935, 59 грн. та складається з: 10795, 72 грн. заборгованість за тілом кредита; 4511, 52 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 00, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 5793, 08 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 505,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1080, 27 грн. штраф (процентна складова).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи 12.11.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку (а.с. 11).

В справі що розглядається позивачем надано до суду підписану позичальником ОСОБА_1 довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що відповідач ознайомлений з умовами кредитування кредитної картки «Універсальна», зокрема з: умовами сплати процентів, неустойки (пені) за несвоєчасне невиконання зобов`язання, а також з тим, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с. 10).

Зазначеними заявою та довідкою підтверджується той факт, що ОСОБА_1 був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.

Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано Банком, оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Відповідач користувався кредитними коштами (що вбачається із розрахунку заборгованості та із витягу з рахунку щодо руху коштів за кредитним договором б/н від 12.11.2008 року) та частково сплачував заборгованість за договором, отже, не заперечував факт укладення кредитного договору, відповідач також не оспорював умови кредитування, а тому, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту.

Разом з тим, вирішуючи вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача нарахованої пені та штрафів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають лише штрафи, а саме 250,00 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1080, 27 грн. штрафу (процентної складової).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.11.2008 року станом на 18.03.2019 року у розмірі 16637, 51 грн., яка складається з: 10795, 72 грн. заборгованість за тілом кредита; 4511, 52 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; а також штрафи: 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1080, 27 грн. штраф (процентна складова), а у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої пені слід відмовити, оскільки одночасне застосування штрафів та пені за одне й те саме порушення не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1921, 00 грн.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному передбаченому законом розмірі, він підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 141, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 1054 ЦК України суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від № б/н від 12.11.2008 року станом на 18.03.2019 року у розмірі 16637 (шістнадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 51 коп., яка складається з: 10795 грн. 72 коп. - заборгованість за тілом кредита; 4511 грн. 52 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; а також штрафи: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1080 грн. 27 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1921 грн. 00 коп. судових витрат, понесених при зверненні до суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, , адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.11.2000 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.В.Винар