КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/21661/20

02 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради про визнання дій протиправними, скасування охоронного свідоцтва, суд,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Департамент будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради про визнання дій протиправними, скасування охоронного свідоцтва, в якому просилавизнати протиправними дії Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради та скасувати охоронне свідоцтво (бронь) Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу київської міської ради №1 від 24.07.2018, в якому зазначено, що за ОСОБА_2 , у зв`язку із виїздом в м. Гданськ, Польща заброньована квартира АДРЕСА_1 на строк до 05.07.2021.

Позов мотивований тим, що 08.10.1999 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.06.2010 року даний шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_1 .

Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.11.2008 року №1596 затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Державної податкової адміністрації України про надання ОСОБА_2 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією ОСОБА_2 було видано ордер № 03507 серії «Б» в будинку АДРЕСА_2 на членів сім`ї, а саме: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 .

З липня 2016 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за якою саме адресою він проживає не відомо.

29 сiчня 2019 року в судовому засідання по в справі №760/11712/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вiддiл з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, представником відповідача ОСОБА_2 було надано охоронне свідоцтво (броня) Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради №1 від 24.07.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_2 у зв`язку із виїздом в АДРЕСА_1 забороньована до 05.07.2021 року.

Про дане охоронне свідоцтво (броня) Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради №1 від 24.07.2018року, їй не було відомо, свою згоду як наймач квартири на видачу цього свідоцтва вона не надавала та саме свідоцтво не отримувала.

При цьому, в обмінній справі ОСОБА_2 знаходяться документи згідно акту прийому-передачі охоронного свідоцтва (броні) до Департаменту будівництва житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА), а саме охоронне свідоцтво, заяву, опис та копії документів на 8 арк. отримав представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 . Окрім того, до пакету документів була прикладена копія трудового договору укладена ніби то 07.12.2017 між ОСОБА_6 сиз тзов та ОСОБА_7 . Однак, цей договiр тiльки перекладений на украiнську мову та завірений нотаріально, тоді як в порушення Конвенції вiд 05.10.1961 апостиль відсутній на цьому документі. Також в даному пакеті знаходиться довідка про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 та довідка форми №3 від 16 жовтня 2013 року, звертаю увагу, що термін дії цієї довідки є 10 днів, при цьому заява на оформлення охоронного свідоцтва (броня) була подана 05.07.2018. Тобто в порушення ч. 5 Правил бронювання жилих приміщень в Українській РСР, якi затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 9 вересня 1985 року № 342 представник ОСОБА_8 не надав до заяви на одержання свiдоцтва (бронi) наймачем (членом його ciм`ї) довідку з місця проживання про склад сім`ї та прописку за формою, встановленою для квартирного обліку.

Вважає, що вказане охоронне свідоцтва видане незаконно, з порушенням встановленого законом порядку, оскільки ОСОБА_2 не є наймачем спірної квартири, а є колишнім членом сім`ї наймача.

Посилаючись на наведене позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд безпідставно вказав, що позивач у судовому засіданні 27.07.2022 року не підтримала заявлене клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки суд не питав думку позивача щодо заявленого клопотання.

Вказувала на те, що в порушення п. 5 Правил бронювання жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 9 вересня 1985 року № 342, представник ОСОБА_2 не надав до заяви на одержання охоронного свідоцтва (броні) наймачем (членом його сім'ї) довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку за формою, встановленою для квартирного обліку.

Звертала увагу суду на те, що в порушення п. 8 Правил бронювання жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 9 вересня 1985 року № 342 охоронне свідоцтво (броня) № 1 від 24.07.2018 року видано в момент розгляду судової справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вiддiл з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та в якій до сьогодні не винесено рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу Київська міська рада просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що Київська міська рада не видавала та не уповноважувала видавати охоронні свідоцтва на жилі приміщення, і як наслідок, ніяким чином не порушувала права ОСОБА_2 .

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією на підставі Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 03.11.2008 №1596, ОСОБА_1 видано ордер № 0350 серії Б на жиле приміщення в будинку АДРЕСА_2 на членів сім`ї: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 .

Згідно Довідки ТОВ «Перший український експертний центр» №422/13 від 16.10.2013, на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 перебувають: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 .

На момент подачі позову, вищезазначений склад осіб, що перебувають на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 , залишився незмінним, що підтверджується позивачем.

З копії обмінної справи ОСОБА_2 , вбачається, що 05.07.2018 представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 через Центр надання адміністративних послуг звернувся до Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) із заявою про надання охоронного свідоцтва (броні) ОСОБА_2 на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із виїздом ОСОБА_2 на роботу до Польщі та надав такі документи:

- заяву про оформлення охоронного свідоцтва (броні) на квартиру АДРЕСА_1 від 05 липня 2018 року;

- довідку про реєстрацію місця проживання особи від 07 вересня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- трудовий договір від 07 грудня 2017 року укладений між ОСОБА_6 ТзОВ та ОСОБА_7 та його нотаріально засвідчений переклад українською мовою;

- довідку форми 3 ТОВ «Перший український експертний центр» №422/13 від 16.10.2013;

- ордер на жиле приміщення № 0350 серії Б виданий на підставі Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 03 листопада 2008 року № 1596;

- копію довіреності №941 від 07.08.2017;

- копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 .

07.08.2018 ОСОБА_7 отримано охоронне свідоцтво (броня) №1 від 24.07.2018 на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , видане Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, на строк до 05.07.2021, підставою видачі якого є Правила бронювання жилих приміщень в УРСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР 09.09.1985 № 342.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди та їх обґрунтованого розміру, та не доведено протиправності поведінки органів державної влади та причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою, а доводи позивача про заподіяння йому шкоди є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, суд дійшов висновку, що визначений позивачем відповідач Київська міська рада в даній справі не може бути відповідачем, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради як до відповідача про визнання дій неправомірними та скасування охоронного свідоцтва, яке видане Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позивач у цій справі подала клопотання про залучення Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) співвідповідачем.

Прослухавши запис судового засідання від 27 липня 2022 року, апеляційним судом встановлено, що на запитання суду позивачу про клопотання, позивач вказала, що клопотання відсутні.

Тому, суд першої інстанції не залучив Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) співвідповідачем та вказав у рішенні суду, що позивач не підтримала у судовому засіданні подане клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для звернення до суду з даним позовом було видання ОСОБА_2 . Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) охоронного свідоцтва (броні) на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , з порушенням норм законодавства.

Відтак, судом вірно встановлено, що в даному випадку відсутній один із обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення, а саме факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності відповідача Київської міської ради, тому відсутні підстави вважати, що даний відповідач порушив права чи законні інтереси позивача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд безпідставно вказав, що позивач у судовому засіданні 27.07.2022 року не підтримала заявлене клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2022 року.

Головуючий: Судді: