Справа № 2-о-126/06
Провадження №2-др/369/50/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-о-126/06 за заявою ОСОБА_2 до відділу ГІРФО Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-о-126/06 за заявою ОСОБА_2 до відділу ГІРФО Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки при ухваленні Києво-Святошинським районним судом Київської області 11.07.2006 року рішення у цій цивільній справі не в повній мірі було вирішено заявлену вимогу, а саме не вказано, що заявник ОСОБА_2 , проживав на території України саме станом на 24.08.1991 року, як він про те просив в тексті заяви і про що надав суду докази і пояснення.

Заявник просив суд ухвалити додаткове рішення, яким встановити факт, що він ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року і по теперішній час.

У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Як убачається із заяви ОСОБА_2 , поданої до Києво-Святошинського районного суду Київської області 21.06.2006 року, заявник просив суд встановити юридичний факт, а саме факт його проживання на території України з 1991 року до даного часу.

Згідно із ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків, у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Так, зі змісту рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2006 року, вбачається, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги заявника, зазначені в заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав заявник, на підставі чого ухвалено рішення про повне задоволення вимог ОСОБА_2 .

Отже, судом було ухвалено рішення з приводу всіх вимог викладених в заяві про встановлення юридичного факту, з приводу яких досліджувались докази.

Заявником не наведено обставин, які є підставою для прийняття додаткового судового рішення по справі.

За таких обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-о-126/06 за заявою ОСОБА_2 до відділу ГІРФО Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, безпідставною і не вбачає підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова в ухваленні додаткового рішення щодо встановлення факту його проживання на території України саме станом на 24.08.1991 року у цивільній справі № 2-о-126/06, не позбавляє його можливості ще раз звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-о-126/06 за заявою ОСОБА_2 до відділу ГІРФО Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя А.В. Янченко