Справа № 141/631/22
Провадження №2-з/141/15/22
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України,

У С Т А Н О В И В :

22.12.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 22.12.2022 про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій за заявою, поданою ОСОБА_2 08.12.2022 12:30:57 за реєстраційним номером 53349929.

В обґрунтування заяви від 22.12.2022 ОСОБА_1 зазначив, що 12.12.2022 між ним та СФГ «Світанок» було укладено договір оренди щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2704, кадастровий номер: :02:003:0066. Однак при зверненні до державного реєстратора з метою реєстрації права оренди, заявнику стало відомо про існування іншого договору оренди належної йому земельної ділянки, який було укладено 08.12.2022 між ним та ОСОБА_2 у с. Животівка.

Заявник вважає, що договір оренди землі від 08.12.2022 є недійсним, а тому ним 12.12.2022 було подано заяву до державного реєстратора Оратівської селищної ради Вінницької області про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0066, та 13.12.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Оратівської селищної ради Вінницької області Лавренюк Л.В. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 65756812.

Оскільки на сьогоднішній день існує реальна загроза того, що земельну ділянку заявника буде обробляти стороння особа, та враховуючи, що волевиявлення на укладення спірного договору ОСОБА_1 не надавав, заявник просить накласти заборону на вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:006.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання учасників справи для дачі пояснень або додаткових доказів, оскільки виклик особи для надання пояснень є правом, а не обов`язком суду. Крім того, в заяві про забезпечення позову викладені обставини, які на думку заявника є підставою для забезпечення позову, а заявником не зазначено, які додаткові докази можуть бути надані в судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 22.12.2022, доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову від 22.12.2022, 12 грудня 2022 року між ОСОБА_1 (орендодавцем) та Селянським (фермерським) господарством «СВІТАНОК» в особі голови Андрущака Івана Івановича, діючого на підставі статуту, (орендарем) укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,2704 га, кадастровий номер :02:003:0066, яка розташована на території Оратівської селищної ради за межами населеного пункту с. Животівка.

Натомість, 08.12.2022 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем) укладено договір №_2_ оренди землі, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,2704 га, кадастровий номер :02:003:0066, для сільськогосподарських потреб, яка знаходиться за адресою: с. Животівка Вінницького району Вінницької області.

Також 08.12.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0066 площею 3,2704, розташовану на території Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішення питання про забезпечення позову потребує зваженого підходу, оскільки забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує, а не бути інструментом зловживання процесуальними правами.

Аналіз наведених норм діючого законодавства дає підстави стверджувати, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише допускає вчинення певних дій для забезпечення ефективного захисту.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

З матеріалів заяви від 22.12.2022 про забезпечення позову судом установлено, що між заявником та ОСОБА_2 дійсно існує спір щодо права оренди земельної ділянки, належної заявнику ОСОБА_1 (визнання договору оренди від 08.12.2022 недійсним).

На підставі встановлених обставин справи, перевіривши характер спірних правовідносин, суд доходить висновку, що заходи забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, та спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, забезпечення балансу інтересів учасників спірних правовідносин та захисту прав власника земельної ділянки.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не вирішує питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З наведених у заяві від 22.12.2022 про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що невжиття заходів забезпечення (не заборона вчинення реєстраційних дій щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 08.12.2022), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника, за захистом яких він має намір звернутись до суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника ОСОБА_1 суд вважає, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій за заявою ОСОБА_2 , поданою 08.12.2022, в даному випадку є доцільним і виправданим, відтак, заява від 22.12.2022 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Суд погоджується з пропозицією заявника щодо зустрічного забезпечення позову в розмірі 3000 (три тисячі гривень) гривень, оскільки слід враховувати інтереси усіх учасників спору, враховуючи, що заявником можуть вчинятись дії, які можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим ОСОБА_2 може бути спричинена майнова шкода, яка полягає у відсутності можливості, на момент розгляду справи, розпоряджатись спірним майном, відтак слід застосувати зустрічне забезпечення у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, що буде відповідати принципу рівності та змагальності сторін.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у десятиденний строк на виконання вимог ч. 8 ст. 154 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 353-354 ЦПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

1. Заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України шляхом заборони вчинення реєстраційних дій за заявою, поданою ОСОБА_2 08.12.2022 12:30:57 за реєстраційним номером 53349929 стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,2704 га, кадастровий номер :02:003:0066.

3. Застосувати зустрічне забезпечення позову.

4. Визначити ОСОБА_1 розмір зустрічного забезпечення у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

5. Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову сплатити 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок на депозитний рахунок суду та у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

6. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

7. Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Відповідно до ч. 4 ст.152 ЦПК України, п. 1 ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

8. Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

9. Копію ухвали про забезпечення позову направити учасникам справи для відома, та державному реєстратору прав на нерухоме майно Оратівської селищної ради Вінницької області Лавренюк Л.В. для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача державний реєстратор прав на нерухоме майно Оратівської селищної ради Вінницької області Лавренюк Л.В.

Суддя С.В. Климчук