Справа № 739/950/22
Провадження № 2/739/334/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі судді Іващенко І.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.09.2022 року справу розподілено на суддю Іващенко І.К.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав прийнята до розгляду. Призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 29 листопада 2022 року.

09 листопада 2022 року на запит суду надійшла інформаційна довідка про реєстрацію місця проживання з Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, згідно якої відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої дитини та спір стосується саме невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. При цьому, вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є похідною та випливає з позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ч. 3 ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відтак, комплексний аналіз вказаної норми вказує на те, що під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирішення питання судом про стягнення аліментів з відповідача не є окремою позовною вимогою та вирішується судом в обов`язковому порядку у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Вказане, в свою чергу, свідчить про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів є похідними вимогами від основної вимоги - суті спору про позбавлення відповідача батьківських прав та рішення про стягнення аліментів приймається судом при задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав незалежно від того, чи заявлена вказана вимога позивачем.

Так, зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи. Таким чином підсудність справи має визначатись за останнім відомим місцем проживання або перебування відповідача.

З викладеного слідує, що положення ч.16 ст.28 ЦПК України щодо підсудності справ за вибором позивача в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки частинами 1-15 вказаної статті не передбачено виборної підсудності справ за позовами «Про позбавлення батьківських прав».

Відповідно ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини третьої статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 46 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, згідно з пунктом 2 частини першоїстатті 116 ЦПК України, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд не має права розглядати справу і зобов`язаний передати її на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 ., що не відноситься до територіальної юрисдикції Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, а відноситься до територіальної юрисдикції Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Частиною другою пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 визначено, що якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по сутістаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першоїстатті 116 ЦПК).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи пункт 1 статті 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року (judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradellev. France // Series AN 253-B).

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає передачі за підсудністю до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, оскільки дана справа не підсудна Новгород-Сіверському районному суду Чернігівської області, так як відповідач не зареєстрований на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 31,32, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області(вулиця Яблунева, 47, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область, 51600).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: І.К. Іващенко