Справа № 130/2703/20
Провадження № 22-ц/801/1726/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуСправа № 130/2703/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Романа Ігоровича та завідувача Другої Жмеринської державної нотаріальної контори на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року, ухвалене суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярним А.М.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Леляцької сільської ради, Жмеринської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Жмеринської міської ради в подальшому уточнюючи позовні вимоги просила скасувати державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсними договори купівлі-продажу, визнати протиправними дії відповідачів, скасування державної реєстрації, припинення права власності та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що з 1939 року позивач проживає по АДРЕСА_1 , а з 2007 року сусідами позивача по земельній ділянці стала сім`я ОСОБА_5 24.11.2012 відповідно до договору купівлі продажу ОСОБА_6 став господарем вищевказаного майна та земельних ділянок та знаходяться по сусідству з земельними ділянками позивача, хоча межі земельних ділянок не існують, проте скориставшись відсутністю межових знаків державного зразка між земельними ділянками батько ОСОБА_6 ОСОБА_5 почав самовільно забивати металеві прути по земельним ділянкам ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що під час ознайомлення з витребуваними судом документами (у іншій справі) представник позивача виявив сфальсифіковані документи, зокрема: державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на прізвище ОСОБА_4 та акт прийомки межових знаків, який отримав ОСОБА_6 від 08.08.2013.

Всупереч вимогам законодавства державний акт на ім`я ОСОБА_4 виданий Леляцькою сільською радою на бланку, форма якого втратила чинність, за відсутності підпису голови Леляцької сільської ради, підпису начальника Жмеринського районного відділу земельних ресурсів та номеру державної реєстрації державного акту, який би відповідав вимогам номеру державної реєстрації. Крім того, державний акт був виданий сільською радою народних депутатів, хоча станом на дату його видачі було зареєстровано юридичну особу Леляцьку сільську раду, відповідно повноважень Леляцька сільська рада народних депутатів на видачу такого акту не мала. Сільською радою не було здійснено перевірку значної кількості прізвищ суміжних землекористувачів, які фігурують в державному акті; не здійснено погодження самою Леляцькою сільською радою значної кількості меж земельних ділянок станом на 26.12.2003, оскільки дані землекористувачі були померлими; не здійснено перевірку змісту акту прийому-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_6 ; не перевірено інформацію з погосподарських книг, які знаходяться в Леляцькій сільській раді; не зазначено яка саме сільська рада народних депутатів зберігає другий примірник акту.

На момент приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 , даним земельним ділянками були присвоєні наступні кадастрові номери № :09:003:0094 та :09:003:0095, однак ОСОБА_4 такі кадастрові номери в належний спосіб не зареєструвала. Дані земельні ділянки не були внесенні до Єдиного Державного кадастру України, а тому наступний власник - ОСОБА_6 почав приводити у відповідність номера кадастрових ділянок через виготовлення технічної документації та зміни кадастрових номерів земельних ділянок із внесенням таких номерів до відповідного реєстру, зокрема, кадастровий номер земельної ділянки :09:003:0094 змінено на :01:003:0052, а кадастровий номер земельної ділянки :09:003:0095 на :01:003:0051.

Відповідач ОСОБА_6 у порушення вимог чинного законодавства, використовуючи даний державний акт на право приватної власності через замовлення технічної документації із землеустрою, в склад якої входив акт прийому передачі межових знаків, складений з грубим порушенням вимог законодавства, адже особи, які зазначені в акті, на час підписання були покійними, порушив права позивача на користування земельною ділянкою, шляхом зменшення площі належної їй земельної ділянки. В подальшому на підставі спірного державного акта, оформлено ще на ім`я ОСОБА_4 , який був виданий Леляцькою сільською радою, правонаступником якої є Жмеринська міська рада, між відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договори купівлі продажу земельних ділянок з кадастровим номерами :01:003:0052 та :01:003:0051.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

В свою чергу Жмеринська міська рада та ВК Жмеринської міської ради на позовну заяву подали відзив, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають та просить відмовити у позові. Вказує, що позивачем не доведено безпосереднього впливу прийому-передачі межових знаків на зберігання Леляцької сільської ради фізичними особами на інтереси ОСОБА_2 .

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року позов задоволено. Визнано незаконними дії Леляцької сільської ради, правонаступником якої є Жмеринська міська рада, щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,4805 га серії IVНВ № 057074 від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_4 , який не відповідає вимогам закону. Визнано незаконними дії Леляцької сільської ради, правонаступником якої є Жмеринська міська рада, щодо затвердження акту прийому-передачі межових знаків від 08.08.2013 ОСОБА_6 . Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії IVНВ № 057074 від 26.12.2003, виданий Леляцькою сільською радою на ім`я ОСОБА_4 , як такий, що не відповідає вимогам закону. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,4805 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 24.11.2013 та посвідчений державним нотаріусом Жмеринської державної нотаріальної контори Мельничук А.Л., зареєстрований у реєстрі за №1-1461. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № :01:003:0052, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського нотаріального округу Вінницької області Лавреновим В.І. 22.10.2020, внесений до реєстру за №1235. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки: - кадастровий № :01:003:0051, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського нотаріального округу Вінницької області Лавреновим В.І. 22.10.2020, внесений до реєстру за №1236. Скасовано державну реєстрацію та припинити право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки: - площею 0,25 га, кадастровий № :01:003:0052, цільове призначення для обслуговування прибудинкових територій, - площею 0,2305 га, кадастровий № :01:003:0051, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В якості основних доводів ОСОБА_1 зазначає те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір не звернув уваги на те, що якщо права на нерухоме майно виникли у продавця до 2013 року, тому немає необхідності повторно реєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно свої права перед укладанням договору купівлі-продажу. При підготовці до здійснення операцій купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_1 , як покупець та ОСОБА_6 , як продавець надали приватному нотаріусу всі необхідні документи для їх перевірки, що було останнім зроблено. Тому скаржник є добросовісним набувачем земельних ділянок, право власності якої виникло на підставі чинних документів та у відповідності до вимог законодавства. Також послалась на те, що суд розглянув справу у її відсутність, належним чином не повідомив її про розгляд справи. Водночас, просить застосувати строки позовної давності.

Також, з таким рішенням не погодились та оскаржили його в апеляційному порядку приватний нотаріус Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренов Р.І. та завідувач Другої Жмеринської державної нотаріальної контори, як особи, які не брали участі у розгляді справи в суді першої інстанції, стверджують, що даним рішенням було вирішено питання про їх права і обов`язки. Пославшись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити. Просять вирішити питання про судові витрати.

Скаржники зазначають, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки, оскільки вони посвідчували договори купівлі-продажу земельних ділянок, які визнані судом недійсними, оскільки суд встановив, що нотаріуси допустили порушення закону при посвідченні даних договорів. Про дане рішення суду вони дізнались випадково, коли до них звернувся працівник поліції з метою відібрання пояснень з приводу скарги, поданої ОСОБА_2 , яка посилалась на начебто допущення порушення закону при посвідченні договорів купівлі-продажу, які є предметом даного спору. Також до Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції України (м.Хмельницький) надійшла скарга позивача, про що скаржники також були повідомлені.

В свою чергу позивач ОСОБА_2 подала відзиви на апеляційні скарги, в яких просила залишити їх без задоволення, а рішення суду без змін.

Також, від представника Леляцької сільської ради, Жмеринської міської ради та Виконавчого комітету Жмеринської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення першої інстанції залишити без змін та справу розглянути без їх участі.

Правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, посилаючись на введення правового режиму воєнного стану на території Україні.

В судовому засіданні її інтереси представляв адвокат.

ОСОБА_6 також в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Приватний нотаріус Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренов Р.І. та завідувач Другої Жмеринської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та завідувача Другої Жмеринської державної нотаріальної контори підлягають задоволенню з наступних підстав. Водночас апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Романа Ігоровича у справі слід закрити.

За змістомст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 057074 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу передана у власність земельна ділянка, розташована на території Леляцької сільської ради ( АДРЕСА_2 ) для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства, дата видачі 26.12.2003. Державний акт виданий виконкомом Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та скріплений печаткою Дялецької сільської ради за підписом голови органу місцевого самоврядування та начальника державного органу земельних ресурсів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що матеріалами справи доведено та не спростовано відповідачами, що оспорюваний державний акт серії ІV ВН № 057074 був виданий Леляцькою сільською радою, правонаступником якої є Жмеринська міська рада, 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_4 з численними порушеннями норм діючого на той час законодавства, так як його форма не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України N 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", якою станом на час його видачі було встановлено нову форму Державного акта на право власності на земельну ділянку зеленого зразка, тому дії Леляцької сільської ради були незаконними. В той же час, оскільки спірний державний акт серії ІV ВН № 057074, виданий на ім`я ОСОБА_4 , вимогам чинного законодавства не відповідав, це є підставою для визнання його недійсним. Відповідно, наступні договори відчуження земельних ділянок, укладені на підставі цього державного акту, також є недійсними, оскільки посвідчені нотаріусом на підставі незаконного правовстановлюючого документа.

Також, суд прийшов до висновку, що наявність державної реєстрації вищевказаних земельних ділянок створює перешкоди у здійсненні права власності позивача, зв`язку з накладення земельних ділянок на земельну ділянку позивача, тому в силу ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають задоволенню вимоги про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, в ході розгляду даної справи, судом першої інстанції були витребувані з Другої Жмеринської державної нотаріальної контори копії справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 24.11.2012 року реєстровий номер №1-1461.

Так з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що договір купівлі-продажу посвідчувався нотаріусом на підставі наступних документів: державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВН № 057074, виданий виконкомом Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області 26.12.2003 року на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2000 року Р/№2038, на якому належним чином проставлена печатка Леляцької сільської ради, підпис голови органу місцевого самоврядування, а також начальника державного органу земельних ресурсів; витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки; звіту про грошову оцінку земельної ділянки; витягу з поземельної книги про земельну ділянку; довіреності від імені продавця ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки наданим на запит суду нотаріальним документам, зокрема змісту державного акту на ім`я відповідача ОСОБА_4 , хоча це має істотне правове значення для правильного вирішення спору.

Щодо відповідності умовам чинного законодавства вказаного державного акта, на підставі якого, у тому числі посвідчувався в нотаріальному порядку договір купівлі- продажу від 24.11.2012, Вінницький апеляційний суд виходить з наступного.

Постановою КМУ від 02.04.2002 року №449 було затверджено форму державного акту на право власності на земельну ділянку. Державні акти вказаного зразка видавались державними органами земельних ресурсів при місцевих державних адміністраціях або органами місцевого самоврядування, підписувались головою місцевої адміністрації або органу місцевого самоврядування, а також начальником державного органу земельних ресурсів.

Після набуття чинності вказаної Постанови могли видаватися державні акти зразка 1992 року.

Постановою ВРУ від 22.05.2003 №882-IV «Про стан дотримання законодавства України щодо видачі державних актів на право власності на землю, сертифікатів на земельну частку(пай) та їх обігу; про дотримання законодавства України щодо виділення в натурі (на місцевості), використання та обігу земельних ділянок сільськогосподарського призначення» було передбачено забезпечення видачі громадянам та юридичним особам, які отримують земельні ділянки у власність, державних актів а право власності на земельну ділянку, форму яких було затверджено постановою КМУ від 02.04.20002 року №449.

На виконання Постанови ВРУ від 22.05.2003 №882-IV Держкомземом України прийнято наказ №140 від 28.05.2003 «Про використання бланків державних актів», яким передбачено припинення використання бланків старого зразка до 01.07.2003 року.

Відтак до 01.07.2003 могли видаватися державні акти на право власності на землю, форма яких була затверджена постановою КМУ від 24.03.1999 №440.

Постановою КМУ від 16.10.2008 №926 «Про внесення змін до постанови КМУ від 02.04.2002 №449 було викладено в новій редакції форму державного акта на право власності на землю.

Форма державного акта, обіг якої здійснювався з 05.12.2008, передбачала також внесення відомостей стосовно існуючих обмежень щодо використання земельної ділянки.

В подальшому постановою КМУ від 12.11.2008 №1019 «Про внесення змін до постанови КМУ від 02.04.2002 №449» було змінено форму державного акта на право власності на земельну ділянку.

П.2 постанови КМУ від 02.04.2002 №449 зі змінами внесеними КМУ від 16.10.2008 №926 та від 12.11.2008 №1019 встановлено, що раніше видані державні акти залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

П.10. розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «про державний земельний кадастр» передбачено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (01.01.2013), є дійсними.

Земельним ділянкам, що є предметом договору купівлі-продаж , посвідчені державним нотаріусом 24.11.2012, були присвоєні відповідні кадастрові номери, що підтверджується витягами з Поземельної книги про земельну ділянку, виданими Відділом Держкомзему у Жмеринському районі Вінницької області 05.11.2012.

Як вбачаєтеся із змісту державного акту (т.2 а.с.67), який був наданий державною нотаріальною конторою до суду першої інстанції, на момент посвідчення договору купівлі- продажу, державний акт на ім`я ОСОБА_4 , виданий виконкомом сільської ради Жмеринського району Вінницької області 26.12.2003 на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2000 Р/2038, який є дійсний, з використанням форми належного зразка 1992 року, на якому належним чином проставлена печатка Леляцької сільської ради з зазначенням підпису голови органу місцевого самоврядування, а також начальника державного органу земельних ресурсів, тобто відповідав умовам чинного законодавства України.

Вказане спростовує виноски суду і вказує на безпідставність позовних вимог щодо незаконності видачі і змісту державного акта відповідною Радою на ім`я відповідача ОСОБА_4 , незаконності дій органу місцевого самоврядування, а також дійсності договорів купівлі-продажу, які були укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та в послідуючому між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, не з`ясував належним чином дані обставини справи, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували та підвереджували недійсність договорів купівлі-продажу, як то передбачено ст.ст.203,215 ЦК України.

В супереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач не довела ті обставини, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги Другої жмеринської нотаріальної контори є вагомими та такими, що спростовують висновки суду, а тому приймаються Вінницьким апеляційним судом до уваги.

Вінницький апеляційний суд вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та обов`язки державного нотаріуса Другої жмеринської державної нотаріальної контори Мельничук А.Л., яка посвідчувала договір купівлі-продажу від 24.11.2012 року. Так, визнаючи даний договір недійсним, суд першої інстанції встановив, що даний договір був посвідчений нотаріусом на підставі державного акту на право власності на землю, виданий на ім`я відповідача ОСОБА_4 , який не відповідає вимогам чинного законодавства, тобто фактично угода була посвідчена нотаріусом незаконно.

З викладеного випливає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі обставини справи, зокрема, не залучив до участі у справі державного нотаріуса Другої жмеринської державної нотаріальної контори Мельничук А.Л., дії якої фактично оскаржуються позивачем, тобто не вирішив питання кола осіб, які мають приймати участь у даній праві, внаслідок чого ухвалив рішення, яким фактично вирішив питання про права особи, яку не було залучено до участі в справі, у зв`язку із чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Водночас, щодо порушення судом першої інстанції права, свободи та інтереси скаржника приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Р.І., колегія суддів вказує на таке.

Як вбачається із мотивувальної та резолютивної частини рішення суду, останній не вирішував питання про права і обов`язки даного нотаріуса. Не давав суд оцінки його діям при посвідченні договорів. Лише обмежився посиланням, що договори, які посвідчував приватний нотаріус Лавренов Р.І. також підлягають скасуванню, як наслідок.

Оскільки рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Р.І., він не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження у даній справі.

Отже доводи апеляційної скарги з приводу того, що рішенням суду вирішено питання про права та обов`язки приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Р.І., є безпідставними та до уваги Вінницьким апеляційним судом не приймаються.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Лавренова Р.І. слід закрити.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного повідомлення її про розгляд даної справи суд зазначає наступне.

Вінницький апеляційний суд приймає ці доводи скарги до уваги, адже суд першої інстанції, розглядаючи спір, належним чином не повідомив відповідача про дату судових засідань, як то вимагає ЦПК України. Не надіслав копію позовної заяви та додатків до неї. Відповідач була необізнана про розгляд даної справи.

Враховуючи викладене, виходячи з п.2 ч.1 ст.376 ЦПК України, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та завідувача Другої Жмеринської державної нотаріальної контори є вагомими, а тому приймаються судом до уваги, оскільки вони спростовують висновки суду першої інстанції.

Вінницький апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що спір, який фактично виник стосується порушення прав позивача щодо користування її земельною ділянкою іншими особами. Так , звертаючись до суду з позовом, позивач вказувала на те, що між її земельною ділянкою та ділянкою відповідача ОСОБА_6 , який був власником суміжної земельної ділянки, не існує межових знаків , які б їх розділяли. Вказувала на те, що батько відповідача самовільно демонтував металеві прути по земельній ділянці позивача. Отже з позовної заяви вбачається , що спір виник з приводу користування земельною ділянкою позивача. Відтак позивач обрала неналежний спосіб захисту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не повно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну правову оцінку, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового у відповідності ч.2 ст.376 ЦПК.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального та матеріального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Водночас, апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Романа Ігоровича підлягає закриттю.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, а позивач ОСОБА_2 , як особа з інвалідністю II групи звільнена від сплати судових витрат, тому судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді за апеляційної інстанції в розмірі 8828,40 гривень та судові витрати, понесені завідувачем Другої Жмеринської державної нотаріальної контори в розмірі 8828,40 гривень, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.362, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та завідувача Другої Жмеринської державної нотаріальної контори задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Судовий збір в розмірі 8828,40 гривень сплачений за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 та судовий збір в розмірі 8828,40 гривень сплачений завідувачем Другої Жмеринської державної нотаріальної контори, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лавренова Романа Ігоровича на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Леляцької сільської ради, Жмеринської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Жмеринської міської ради про скасування державного акту на право приватної власності, визнання протиправних дій відповідачів та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало