Справа № 754/6096/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України при поданні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вбачається, що прохальна частина позову містить вимоги як щодо розірвання шлюбу, так і щодо залишенння проживати дитину - ОСОБА_3 , разом з матір`ю.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не вказує норми законодавства, на яких ґрунтується вимоги позову щодо визначення місця проживання дитини, позивач посилається лише на абстрактні вимоги, які жодним чином не аргументовані, обставини в обґрунтування позовних вимог, доказів в обґрунтування обставин не надано. Зокрема, не залучено орган опіки і піклування у захисті сімейних прав та інтересів, участь яких є обов"язковою, які відповідно, надають письмовий висновок.

Також, позов не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі за другу вимогу немайнового характеру, у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що станом на січень 2022 року становить 992,40 грн.

З огляду на викладе позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, позивачем не надано належних доказів,що відповідач у визначеному законом порядку має зареєстроване місце проживання/перебування в Деснянському районі міста Києва.

У відповідності до довідки ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» відповідач зареєстрованою в Деснянському районі міста Києва не значаться.

Зокрема, позивач вказує на те, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання у відповідності до статусу внутрішньо-переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 , однак матеріали заяви доказів зазначеному не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд звертає увагу сторони позивача на положення ст. 378 ЦПК України, відповідно до якого прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/ перебування відповідача у Деснянському районі м. Києва.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачам необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог п.5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст.177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 05.08.2022.

Суддя О.Б. Саламон