Провадження № 2/752/3180/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Крекотень О. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

27 липня 2022 року засобами поштового зв`язку до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов означений позов (дата відбитку календарного штемпеля - 23.07.2021 року).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №686. ІНФОРМАЦІЯ_1 в подружжя народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя народився другий син - ОСОБА_4 . 13 листопада 2020 року відповідно до Рішення Голосіївського районного суду по справі № 752/15444/20 шлюб між сторонами розірвано.

За твердженням позивача, домовленості між позивачем та відповідачем про участь відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а тому виникла необхідність у зверненні до суду із указаним позовом для вирішення питання в судовому порядку.

Отже, посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання:

сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати щомісячно від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття;

сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати щомісячно від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року в даній цивільній справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Стислий виклад позиції відповідача

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 26.09.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис за №686 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 . Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

Надалі в подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Народження дитини було зареєстроване 11 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1459.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя народився другий син - ОСОБА_4 . Народження дитини було зареєстроване 28 липня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1226.

13 листопада 2020 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/15444/20 шлюб між сторонами розірвано.

За твердженням позивача, діти проживають разом з матір`ю та сторони не досягли згоди щодо розміру матеріального утримання синів.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, і виплачуються щомісячно.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності в нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, доказів зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України з даного приводу в розпорядження суду не надано. Також не містять матеріали справи і доказів щодо реєстрації відповідача як безробітного та наявності на утриманні осіб, які потребують стороннього догляду.

Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача для кожного із синів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із указаним позовом і до досягнення кожним із дітей повноліття.

Право позивача для призначення аліментів для спільних із відповідачем дітей є законним, яке підчас судового розгляду встановлено і підлягає визнанню.

Однак суд не погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів у частці ј від заробітку відповідача на кожну дитину, про що необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, з урахуванням наведеної норми законодавства та обставин справи, суд вважає, що законним розміром для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача для утримання двох спільних синів буде визначення судом частки в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, що, в свою чергу, не позбавить позивача на гарантоване державою право на отримання аліментів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Крім того, необхідно звернути увагу сторін на положення ч. 3 ст. 183 СК України якою визначено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, стягнення аліментів у даному випадку необхідно рахувати від дня пред`явлення позову, а саме з 23 липня 2021 року, оскільки позовна заява була подана до суду засобами поштового зв`язку, а датою поштового штемпеля відділення Укрпошти зазначено саме 23 липня 2021 року.

Беручи до уваги вищевикладене, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Крім того, на думку суду, вказаний спосіб для стягнення аліментів у частці 1/3 від доходу платника аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дітей буде відповідати інтересам та потребам останніх.

Відповідачем доказів у розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання синів суду не надано.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що спільні діти сторін проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідачем допомога в утриманні синів не надається в належному розмірі та порядку, що б дало можливість задовольнити інтереси дітей відповідно до їх віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 180-184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) грн.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя І.О. Ольшевська