Справа № 567/347/22
21 липня 2022 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі :
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Клімович О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16.05.2022 р. вказаний позов задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07.04.2022 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору в розмірі 992,40 грн.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивачка ОСОБА_1 вказувала, що загальна сума судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 600 грн., які складаються з витрат, пов`язаних з правовою допомогою, які вона просила стягнути з відповідача на свою користь. На підтвердження понесених витрат позивачка надала договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2022 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1042438 від 04.04.2022 р., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Кордишем А.А. від 07.04.2022р. та Акт наданих послуг за вищевказаним договором від 07.04.2022 року, за яким витрати, пов`язані з наданням правової допомоги (гонорар адвоката) становлять 600 грн.

Позивачка у встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк подала докази щодо розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, та звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката у розмірі 600 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що її витрати у зв`язку з розглядом справи, які пов`язані з правничою допомогою адвоката становлять 600 грн., на підтвердження чого до позовної заяви було додано договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2022 р., акт наданих послуг від 07.04.2022 р. та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Кордишем А.А. від 07.04.2022 р.

Позивачка покликаючись на п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 400,20 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час судового засідання була повідомлена належним чином та її неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення до суду не надходило.

Згідно з п.3 ч.1, ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.1 ст.60, ч.4 ст.62 ЦПК України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), повноваження якого підтверджуються довіреністю або ордером.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI.

Так, відповідно до ст.1 Закону № 5076 договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9).

Згідно з положеннями ст.19 Закону № 5076 видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно із ст.30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У ч.5 та ч.6 ст.137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст.137 ЦПК України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, відповідно до якої склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні на користь якої ухвалене рішення підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

В підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачкою надано до суду: 1) договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2022 р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кордиш А.А., 2) акт наданих послуг від 07.04.2022 р. та 3) детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Кордишем А.А. від 07.04.2022 р.

Відповідно до зазначених документів вартість правничої допомоги становить 600 грн., яку сплачено за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей для подання її до Острозького районного суду. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 07.04.2022 р., на виконання укладеного договору про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2022 р. адвокатом здійснено наступні дії : з`ясування предмету спору, обставин якими ОСОБА_1 обгрунтовує свої вимоги, вивчення наданих нею документів та пояснень; узгодження змісту доручення та правової позиції у справі; підготовка договору про надання правничої (правової) допомоги адвокатом та підписання його сторонами; оформлення ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1042438 від 04.04.2022р.; складення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей; надання позовної заяви для ознайомлення та узгодження з ОСОБА_1 ; складення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; складення акту наданих послуг; складення детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

Відповідно до 4.2 договору про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2022 р. сторони встановили розмір гонорару (винагороди адвоката) в розмірі 600 грн., та визначили, що належним доказом надання правничої (правової) допомоги адвокатом для клієнта та доказом сплати гонорару в повному обсязі є акт наданих послуг.

Згідно акту наданих послуг від 07.04.2022 р., складеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кордишем А.А., адвокат надав, а клієнт отримав наступну правничу (правову) допомогу складення позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей для подання до Острозького районного суду Рівненської області. Клієнт надав, а адвокат отримав гонорар у розмірі 600 грн.

Разом з тим, суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові КЦС ВС від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19 відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч.3 ст.141 ЦПК України відповідно до яких передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат : 1) їх дійсність 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача суд також приймає до уваги положення п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що підтверджені витрати позивачки на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами та з урахуванням незначної складності справи, що вирішувалась судом, а відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 400 грн. (600 грн. х 4000 грн. / 6000 грн. = 400 грн.)

Таким чином, з урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 400 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 81, 137, 270 ЦПК України, -

ухвалив :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 400 (чотириста) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.