ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 687/642/21

Провадження № 22-ц/4820/747/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №687/642/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявського Володимира Броніславовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ПП «Україна-Агро-2С», про визнання недійсними свідоцтв, скасування рішення приватного нотаріуса та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року (суддя Борсук В.О.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявського В.Б. про визнання недійсними свідоцтв, скасування рішення приватного нотаріуса та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Медобори», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №038199, який видано 29.03.2000 та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №525.

На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею проживали він та його батько ОСОБА_5 (син померлої).

14.12.2004 на ім`я ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 970015 кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0017, площа земельної ділянки 2,4459 га, яка знаходиться на території Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Проте, батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнявши за життя спадщину після смерті матері, але не оформивши її.

В свою чергу, позивач вказував, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька, оскільки фактично прийняв спадщину, а тому він має право на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :05:007:0017.

28 березня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_6 приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. заведено спадкову справу № 129-2017 та 19.07.2017 на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_6 на всю земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер і за життя склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 .

На думку позивача, померлий ОСОБА_6 розпорядився частиною земельної ділянки, на яку він не мав законного права.

Разом з тим, 06 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 отримано у спадщину майно померлого ОСОБА_6 ,, до складу якого входить земельна ділянка, площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. Таким чином, відповідачем набуто у власність земельну ділянку в цілому.

Вказував, що всупереч наявності в ОСОБА_5 права на Ѕ частини земельної ділянки, право власності на цілу частину земельної ділянки було зареєстровано за ОСОБА_6 та надалі за ОСОБА_1 .

Таким чином, батька позивача та надалі (після смерті останнього) самого позивача позбавлено права власності на Ѕ частини земельної ділянки, площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017, що зумовило необхідність звернення до суду про визнання недійсними свідоцтв та визнання права власності з метою захисту порушеного права власності.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявського В.Б. про визнання недійсними свідоцтв, скасування рішення приватного нотаріуса та визнання права власності відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Вказує, що за наслідками витребування інформації про зареєстрованих осіб за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 приватний нотаріус був наділений повноваженнями щодо встановлення факту прийняття сином ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадщини після смерті матері, відтак, визначення батька позивача спадкоємцем першої черги, що надавало правові підстави для видачі останньому свідоцтва про право на спадщину за законом, до складу якої входить Ѕ частини земельної ділянки, площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017.

Разом з тим, після смерті ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_6 на всю земельну ділянку, що на думку скаржника, є неправомірним. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер і за життя склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 .

На думку позивача, померлий ОСОБА_6 розпорядився частиною земельної ділянки, на яку він не мав законного права.

Після смерті ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом на всю частину земельної ділянки отримав ОСОБА_1 .

Вважає, що судом першої інстанції належним чином не враховано приписів чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставин справи встановлених судом під час розгляду відповідної позовної заяви, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року залишити без змін. Вважає, що оскільки ОСОБА_5 не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та не набув статусу спадкоємця після його смерті, його права не порушуються, а відтак у нього відсутнє право вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно. Рішення суду першої інстанції щодо відмови в позові є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. До апеляційного суду позивачем ОСОБА_3 подано клопотання про слухання справи у його відсутність. Крім того, від ПП «Україна-Агро-2С» надійшло клопотання про слухання справи у відсутності представника підприємства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Медобори» с. Кутківці Чемеровецького району Хмельницької області, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0389199.

Згідно довідки Виконавчого комітету Кутковецької сільської ради № 236 від 20.03.2019, за адресою АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_4 (постійно до 27.06.2003 року), ОСОБА_5 (син, постійно до 03.05.2008 року), ОСОБА_3 (онук, постійно до 10.03.2006 року).

Згідно довідки Виконавчого комітету Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області № 299 від 20.03.2017 ОСОБА_6 фактично вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 .

Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 є її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які прийняли спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном. Вказана обставина визнається стороною відповідача.

Крім того, на ім`я ОСОБА_4 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №970015, на земельну ділянку площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_5 помер, за життя свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , не оформив.

З матеріалів спадкової справи №129-17 до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що 28 березня 2017 року до приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявського В.Б. з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6 , від імені якого діяла представник ОСОБА_7

19 липня 2017 року приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_6 , спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки кадастровий номер :05:007:0017, площею 2,4459 га, яка знаходиться на території Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області та раніше належала померлій на підставі державного акта серії ЯА № 970015.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області 02.08.2012, ОСОБА_6 все своє майно заповів онуку ОСОБА_1 .

06.10.2020 приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 отримано у спадщину майно померлого ОСОБА_6 ,, до складу якого входить земельна ділянка, площею 2,4459 га, кадастровий номер :05:007:0017, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кутковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області

Згідно з положеннями ст. 524 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу положень статті 1216 ЦК України (чинного на час смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Частиною першою статті 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України).

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений частиною другою статті 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

В порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушуються права особи, яка звертається до суду.

Виходячи зі змісту вказаних норм права, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Обставину дійсного (реального) порушення відповідачем суб`єктивного права позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов правильного висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами не довів порушення його прав як заінтересованої особи, суб`єктивні спадкові права якого порушені у зв`язку із видачею свідоцтв про право на спадщину, і він повноважний пред`являти позовні вимоги про визнання таких свідоцтв недійсними, про припинення речового права особи на спадкове майно та про визнання за ним права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 за місцем проживання батька зареєстрований не був та в установлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а тому він не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , в розумінні ст. ст. 1268-1270 ЦК України.

Крім того, рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24.05.2022 у справі №687/1104/21, залишеним постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.08.2022 без змін, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом у даній справі.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай