Справа № 308/2531/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Ігнатюк І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , другого позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що між, позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 25.07.1987 було укладено шлюб який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 (справа 308/6045/14 ц).

За час спільного проживання позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 набуто право спільної сумісної власності в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,80 квадратних метри, що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 24.12.1997.

Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності №1119 від 09.12.2021 за кожним власником, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визначено по 1/3 частки квартири.

Відповідачем ОСОБА_3 свою частку було подаровано позивачу 2 ОСОБА_2 на підставі договору дарування №1120 від 09.12.2021, таким чином позивачу 2 ОСОБА_2 належить 2/3 частки вказаної квартири.

У вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останній у квартирі не проживає з 2013 року, що підтверджується довідкою № 1405 від 11.06.2014 виданою комунальним підприємством «Житловий ремонтно-експлуатаційний район №5» Ужгородської міської ради та довідкою №497/13-21 від 28.01.2022 виданою відділом реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради.

Вказує, що факт не проживання відповідача ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується також актом про не проживання за місцем реєстрації складеного головою ОСББ «Гулака- Артемовського, 14/41» ОСОБА_4 , за участі мешканців будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10.08.2021 та актом про не проживання за місцем реєстрації складеного головою ОСББ «Гулака-Артемовського, 14/41» ОСОБА_4 , за участі мешканців будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 21.01.2022, які підтвердили факт не проживання ОСОБА_3 з квітня 2013 року.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується довіреністю 78АБ9740708 від 15.10.2021, виданою громадянином ОСОБА_3 на ім`я громадянки ОСОБА_8 , де вказано його громадянство та наявність паспорту НОМЕР_2 виданого відділенням УФМС Росії по Республіці Карелія в Медвеж`єгорському районі від 11.06.2014 року. Місцем реєстрації вказано АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідач добровільно подарував 1/3 квартири на користь сина, позивача 2, що також підтверджує відсутність намірів подальшого користування вказаною квартирою. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачі, відповідачу не чинили.

Вказує, що факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном, позбавляє можливості оформити субсидію. У зв`язку з чим позивачі бажають зняти відповідача з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання житлового приміщення, оплати послуг по прибиранню під`їздів, вивозу сміття, які оплачуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, та можливість в подальшому здійснювати користування без обтяжень.

На підставі вищевикладеного, просять визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивачі не з`явилася, однак 27.06.2022 року подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовільнити.

Відповідач у судове засідання вкотре не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи був належним чином повідомлений, будь яких письмових заяв від нього не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 01.07.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане на підставі рішення № 192 від 24.12.1997 року,квартира, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної, спільної, сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності №1119 від 09.12.2021 за кожним власником, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визначено по 1/3 частки квартири.

Відповідно до договору дарування частки квартири №1120 від 09.12.2021 року відповідач ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно в особисту приватну власність 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_9 було розірвано шлюб згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 (справа 308/6045/14 ц).

Згідно довідки Комунального підприємства ЖРЕР №5 зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично не проживають.

Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.01.2022 року №497/13-21 вказано, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акту про не проживання осіб за місце реєстрації від 10.08.2021 року та від 21.01.2022 року підтверджено те, що за адресою: АДРЕСА_3 , фактично зареєстровані 3 особи, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично за вказаною адресою не проживає, оскільки проживає у місті Санкт Петербург Російської Федерації.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі протягом тривалого часу, є колишнім членом сім`ї позивача, проте, оскільки після розірвання шлюбу, відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, разом з тим передав позивачу у власність 1/3 частку квартири, а відтак не є співвласником житлового приміщення, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною вище адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження укладення будь-яких договорів, на підставі яких за ним зберігалося б право користування вказаним помешканням. Таких доказів також не здобуто судом під час розглядів справи.

Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд прийшов до переконання, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 992,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачів.

Керуючись ст. 328, 344 Цивільного кодексу України, ст. 13, ст. 82, 200, 206, 259, 264, 265, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , другого позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 01.07.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова