Справа № 188/726/22
Провадження № 2/188/427/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючоїо судді: Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа № 188/726/22

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області

Третя особа: ОСОБА_2

про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивачка ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 ,про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованому 05.05.2000 року за №5/3-НДПП на Промисловій товарній біржі і який було, відповідно до ст.227 ЦК УРСР, зареєстровано 17.05.2000 року за реєстровим номером 28-204 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації.

Фактично сторонами за договором були здійсненні всі дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, проте розпорядитися належним їй майном можливості не має у зв`язку з тим, що договір укладений на товарній біржі та нотаріально не посвідчений.

Окрім того, згідно Державного акту на право власності на землю від 18.01.2010 року на її користь була надано у приватну власність земельну ділянку для ведення присадибного господарства та від 18.12.2009 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначає, що ОСОБА_3 , яка продала їй будинок, померла, про існуючих спадкоємців після її смерті їй невідомо, тому відповідача вона зазначила Миколаївську сільську раду, на території якої знаходиться житловий будинок.

Наразі вона хоче продати належний їй будинок та звернулася для цього до нотаріауса, але останній відмовив у цьому посилаючись на неналежне посвідчення такого правочину, а саме через відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, який був зареєстроваий 05.05.2000 року за №5/3-НДПП на Промисловій товарній біржі.

У зв`язку з вищевикладеним її права, як власника житла, на володіння, користування та розпорядженням своїм майном порушені і тому з урахуванням викладеного вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про рогляд справи у їх відсутність, позив визнали в повному обсязі за умови залишення судовогот збору за позивачем.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден.

Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 , який був укладений на виконання біржового контракту, зареєстрований на Промисловій товарній біржі 05.05.2000р. за №5/3.

Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВВК №220223, що був укладений і посвідчений приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу, належить відповідачу ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності, що також підтверджується копією витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4274715, виданого Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» серії СВС №274750 від 28.07.2004р.

На вищевказаному договорі відповідно до штемпелю Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстр № 5/3-НДПП від 05.05.2000, посвідченого Промисловою товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 28-204 від 17.05.2000.

Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі.

Відповідно до інформації отриманої від Петропавлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 16.11.2022 за №342/20.11-31 гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис про смерть №72 від 14.12.2014р.

Відповідно до інформації отриманої від Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 21.11.2022 за №31/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті гр. ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася, що також підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70685157 від 21.11.2022р.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 3383454 від 15.12.2009 гр. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер -06-001-0198 площею 0.2500 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 423428 від 18.01.2010 гр. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер -06-001-1221 площею 0.0168 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст. 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Право позивача, як власника майна, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Павлоградському міжрайонномй бюро технічної інвентаризації №28-204 17.05.2000 року, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на будинок і правомірно володіє ним.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу укладений між продавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та покупцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений 05.05.2000 року за №5/3-НДПП на Промисловій товарній біржі.

Судовий збір в сумі 1353,10 грн залишити за позивачем.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 83, 200, 206, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 45 47 48, 128153 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований 05 травня 2000 року на Промисловій товарній біржі за реєстраційним номером 5/3-НДПП, укладений між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна