РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2022 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., присяжних Ільченко Л.І., Пудло-Щира О.Б., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про оголошення фізичної особи померлою-

В С Т А Н О В И В :

24.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Дніпровська міська рада.

У заяві посилався на те, що його дядько, рідний брат матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2001 року знаходився в місцях позбавлення волі. А з 2001 року проживав разом з заявником та його родиною. У серпні 2004 року ОСОБА_2 після довготривалої відсутності вдома, забрав свої речі і повідомив, що він має намір виїхати до росії на заробітки. До поїзду, який прямував з Дніпра до Москви, його проводжала баба заявника, яка вже померла. Після від`їзду ОСОБА_2 не повертався до місця проживання, листів рідним не писав, звісток про нього не було. На похорон своїх матері та сестри не приїжджав. ОСОБА_2 до від`їзду зловживав алкогольними напоями. За життя його мати та сестра розшукували його, а заявник з метою розшуку дядька звертався до органів поліції. Однак, всі заходи виявилися безуспішними. На підставі викладеного заявник просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим та днем смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Метою заяви ОСОБА_1 зазначив, що дядько зареєстрований у квартирі, в якій проживає заявник, тому задоволення заяви звільнить заявника від сплати комунальних платежів за дядька, а також можливість вільно розпоряджатися квартирою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду, постановленою 30.03.2021 року без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання заявника про допит свідків.

Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2022 року та від 30.09.2022 року витребувано докази.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради Недосвітна С.В. просила вирішити питання згідно з чинним законодавством.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з довідкою Дніпропетровської виправної колонії № 89 від 08.08.2001 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим строком з умовою перебування під наглядом за місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Згідно з випискою з історії хвороби (а.с.27) ОСОБА_2 в період з 05.05.2000 року по 08.08.2001 року перебував на лікуванні у відділенні протитуберкульозної лікарні при ДВК № 89, діагноз при виписці: дисемінований туберкульоз.

З 23.10.2001 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 , його мати (а.с.15) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його баба по матері (а.с.21) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12,16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане виконкомом міської ради народних депутатів 08.01.1997 року вищевказана квартира належала: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної власності (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 (а.с.14), а ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с.24) ОСОБА_1 успадкував частину вищевказаної квартири.

Таким чином, ОСОБА_1 належить 5/6 частин квартири, а питання права власності на 1/6 частину квартири, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , залишається відкритим.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2017 року по справі № 2о/205/2480/17 за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім. Рішення набрало законної сили 05.12.2017 року (а.с.28).

Відповідно до довідок органів поліції: від 10.03.2017 року № 37.7/Г-10 (а.с.11) у ході перевірки заяви ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 як затримана чи доставлена особа не значиться, від 05.05.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 як померла особа, потерпіла від кримінальних чи адміністративних правопорушень, затримана чи доставлена до органів Національної поліції України не значиться (а.с.45), від 12.11.2021 року № 43/М-174аз згідно з інформацією бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний пор лат Національної поліції України» місце проживання ОСОБА_2 значиться за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яка інша адреса місця реєстрації відсутня (а.с.62).

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що його дядько по матері - ОСОБА_2 у серпні 2004 році виїхав за кордон на заробітки та з цього часу жодний звісток, листів від нього не було.

У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що після 2004 року не бачили ОСОБА_2 за місцем проживання.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України відомостей про перетинання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями за період з 06.10.2017 року по 06.10.2022 року в базі не виявлено, при цьому інформація про перетин державного кордону зберігається в базі даних протягом 5 років (а.с.92).

Згідно з листами Пенсійного фонду України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про призначення та отримання пенсії не звертався (а.с.98).

Відповідно до листа КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» № 07/1916-22 від 07.11.2022 року за електронним реєстром хворих на туберкульоз, який ведеться з 2011 року, ОСОБА_2 за допомогою до КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР», КП «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР», КП «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» не звертався, інформація щодо ОСОБА_2 за період з 2001 року по 2010 року відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років.

Також ОСОБА_1 у заяві просив вважати днем смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вказаного суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Отже, в даному випадку відсутні правові підстави для встановлення дати смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині.

Також суд зауважує, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 247, 308 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про оголошення фізичної особи померлою-задовольнити частково.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Ахтирка Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 померлим.

В задоволенні заяви в іншій частині-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко

Присяжні Л.І. Ільченко

О.Б. Пудло-Щира