Справа №932/4938/22
Провадження №2/932/1729/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві посилалася на те, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована та мешкає разом із нею, перебуває на її утриманні. Їх спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, зникли почуття любові та поваги один до одного. Сімейних стосунків між ними не існує, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальшого збереження шлюбу між ними неможливе. Також, просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи: 4000 грн. правової допомоги та 992,40 грн. сплаченого судового збору. Зазначила, що вказані витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги/юридичних послуг, за якими їй було надано правову допомогу щодо складання даної позовної заяви, актом приймання передачі наданих послуг та квитанцією про сплату за послуги за вказаним договором.

Позивачка у судове засіданні не з`явилась, проте подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила повернути дівоче прізвище на ОСОБА_4 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 13 серпня 2021 року, шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 480. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_6 ».

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо.

За положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрати у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з позовною заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послу і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).

Так, позивачем до позовної заяви додано копію Договору № 13072203 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 13.07.2022 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Центром правової допомоги України», який визначає порядок, розмір оплати за виконання юридичних послуг/правової допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за юридичні послуги/правову допомогу, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними наданих послуг та витраченим на це часом, що підтверджується копією Договору № 13072203 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 13.07.2022 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Центром правової допомоги України», копією квитанції від 27.08.2022 року, якою сплачено юридичні послуги за Договором № 13072203 та копією акту приймання-передачі наданих послуг № 13072203 до Договору про надання юридичних послуг/правової допомоги № 13072203 від 27.07.2022 року.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263-265, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 13 серпня 2021 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 480 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 4000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова