РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2022 рокуСправа №451/1918/20
Провадження № 2/451/75/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Ференс І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1918/20 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно (земельні ділянки) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно (земельні ділянки) в порядку спадкування за заповітом.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 14.06.2012 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №7. Після смерті діда відкрилася спадщина, яка серед іншого складається з земельної ділянки площею 0,7027 га та земельної ділянки площею 0,5232 га, загальною площею 1,2259 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нивицької сільської ради (яка на даний час ввійшла до Лопатинської ОТГ) та належали померлому па підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №092687, виданого 10.10.2001 на підставі рішення Нивицької сільської ради від 13.08.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №16785.

За свого життя дід залишив заповіт, в якому на випадок своєї смерті все своє майно заповів позивачу - ОСОБА_1 . Бабця позивача (дідова дружина) - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців за заповітом, в тому числі тих, які мали б право на обов`язкову частку в спадщині діда немає.

За замовленням позивача відповідною ліцензованою організацією виготовлено землевпорядну документацію, земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, зокрема: земельна ділянка площею 0,7027 га отримала кадастровий номер :08:000:0687, а земельна ділянка площею 0,5232 га отримала кадастровий номер :08:000:0304.

У встановленому законом порядку позивач звертався до нотаріуса з наміром оформити спадщину. Проте нотаріусом йому було роз`яснено, що оскільки в позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, то оформити спадщину він не зможе. В Відділі у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в видачі дубліката державного акта відмовили, пояснили, що видача дублікатів на померлих громадян чинним законодавством не передбачена. За таких обставин єдиним способом захисту права власності на спадкове майно є його визнання в судовому порядку. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи було втрачено, позивач як єдиний спадкоємець позбавлений можливості оформити спадщину іншим способом в позасудовому порядку, а тому змушений звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,7027 га кадастровий номер :08:000:0687, земельну ділянку площею 0,5232 га кадастровий номер :08:000:0304 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

6 травня 2022 року позивач подав до суду заяву, в якій просить залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 . Також просить прийняти збільшення позовних вимог. Таким чином, окрім раніше заявлених позовних вимог, просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 до дня смерті (а.с.43).

Ухвалою судового засідання від 06 травня 2022 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_2 (а.с.45).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить постановити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.70).

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області. Позовні вимоги визнає (а.с.51,87).

Відповідач ОСОБА_2 також подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.81,86).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 14 червня 2012 року Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.8,76).

З копії Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , повторно виданого 24 липня 2019 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, констатовано, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого повторно Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 14 жовтня 2022 року, ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.79).

Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджують такі документи:

- копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 24 липня 2019 року, з якого видно, що 17 травня 1947 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб; прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.11-11 зворот, 77-78);

- копія Архівної довідки №П-183 від 19.09.2022, відповідно до якої ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_6 (а.с.75);

- копія Свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до якого батьками зазначено: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_5 (а.с.85);

- копія Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданого повторно Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15 грудня 2021 року, з якого констатовано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 ; батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_11 (а.с.74).

Згідно із копією заповіту складеного та посвідченого 25 березня 1998 року ОСОБА_12 , секретарем Нивицької сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області, та зареєстрованого в реєстрі за №14, встановлено, що ОСОБА_3 все своє майно, яке до дня його смерті буде йому належати, в тому числі житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в селі Старий Майдан Радехівського району Львівської області, заповів своєму внукові - ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №092687, виданого 10.10.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16785, констатовано, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,2259 га, що розташована на території Нивицької сільської ради.

Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки вищевказана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок: площею 0,7027 га та площею 0,5232 га (а.с.9-9 зворот).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 22.04.2020 встановлено, що земельна ділянка площею 0,7027 га має кадастровий номер :08:000:0687 (а.с.13-15).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 22.04.2020 встановлено, що земельна ділянка площею 0,5232 га має кадастровий номер :08:000:0304 (а.с.16-18).

З копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70098363 від 21.09.2022, видно, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.69).

Згідно з даними, викладеними у довідці №369 від 07.10.2022, виданій Нивицьким старостинським округом Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , фактично до того і на час смерті проживав без реєстрації разом з померлим ОСОБА_3 та здійснював догляд за ним (а.с.80).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Нормами ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що є суперечність між зареєстрованим і фактичним місцем проживання спадкоємця та втрачено оригінал правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем та визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,247,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,2259 га, яка складається із двох земельних ділянок: площею 0,7027 га (кадастровий номер :08:000:0687) та площею 0,5232 га (кадастровий номер :08:000:0304) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (раніше Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (, адреса місцезнаходження: Львівська область, Червоноградський район, селище міського типу Лопатин, вул. Центральна, будинок 15 а), та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1833 гривні 20 копійок, а саме: по 916 гривень 60 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 18 жовтня 2022 року.