ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2419/22 Справа № 204/1523/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
12 квітня 2022 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.
за участю секретаря Заворотного К.Я,,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 ,
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, -
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсною умову договору позики від 19 лютого 1999 року про сплату 6% в місяць від суми позики за користування позиченою сумою в розмірі 200 000 грн., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також вирішено питання стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 908 грн..

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року скасовано, ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 362 грн.(а.с. 168-176).

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 . Дніпровським апеляційним судом при ухваленні постанови від 29 березня 2022 року залишилось не вирішеним питання про зміну розподілу судових витрат, враховуючи скасування рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позовної заяви, у розмірі 908 грн., слід віднести на його рахунок, а з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Скасовуючи рішення районного суду та приймаючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні ОСОБА_2 з позовом до суду останнім було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 19 лютого 2021 року (а.с. 6).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн., однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року скасовано, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, при цьому не вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до полодень ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позовної заяви, у розмірі 908 грн., слід віднести на його рахунок.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., у відповідності до положень ст. 133,137 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.(а.с.35-37).

На підтвердження надання правничої допомоги ОСОБА_1 надав договір про надання правничої допомоги від 29 березня 2021 року, укладеним з адвокатським об`єднанням Карчагін, Колошин та Партнери, до складу якого входить адвокат Тарянік К.О., що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, наданою у копії та ордер на надання правничої допомоги, в якому зазначено, що адвокат Тарянік К.О. надає правову допомогу ОСОБА_1 в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська (а.с.44-47), як і входить до складу зазначеного адвокатського об`єднання адвокат Шевкова К.І. (ордер від 30 березня 2021 року а.с.26 зворот).

Разом з цим, до апеляційної скарги адвокатом Шевковою К.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надано договір про надання правничої допомоги від 29 березня 2021 року, укладеного між адвокатом Шевковою К.І. та ОСОБА_1 та копію квитанції про сплату 30 000 грн. адвокату Шевковій К.І. Ігнатовим О.О. і рахунок-фактура від 30 серпня 2021 року на таку ж суму (а.с.131-133).

Оскільки ОСОБА_1 , згідно з положеннями статті 81 ЦПК України, довів надання йому адвокатом Шевковою К.І. правових послуг у суді як першої інстанції так і апеляційної інстанції при оскарженні рішення суду, однак не визначив розбивки суми 30 000 грн. по процесам надання цих послуг, колегія суддів доходить висновку, що виходячи з критерію розумності розміру правової допомоги та з конкретних обставин справи, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, колегія суддів за власною ініціативою вважає за необхідне зменшити заявлені стороною відповідача до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Таким чином, з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позовної заяви, у розмірі 908 грн., віднести на його рахунок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров