Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 вересня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А., позивача - ОСОБА_1 , представника третьої особи - Шандиби Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Київ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2018.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому позивачем було укладено шлюб з ОСОБА_5 , який допомагає у вихованні доньки.

Вказує, що всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються ОСОБА_2 та її теперішнім чоловіком - ОСОБА_5 .

Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Окрім того, відповідач ніколи не брав участі у вихованні дочки, не піклувався про неї, не проявляв заінтересованості в її долі, не цікавився успіхами, станом здоров`я, не піклувався про фізичний і духовний розвиток, не піклувався про навчання, не спілкувався з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до внутрішнього світу, не створював умов для отримання освіти, не виявляв бажання брати участь у вихованні.

Ухвалою суду від 24.09.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

На виконання вимог процесуального закону судом вжито заходи щодо повідомлення учасників справи про відкриття провадження по справі відповідачу та третій особі направлено копію ухвали суду про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, від третьої особи надійшов висновок, відповідно до якого Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації зазначає, що ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутність до суду не направив.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2018.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі в її вихованні та матеріально не забезпечує.

Згідно виконавчого листа № 761/45503/19 від 28.04.2020, який пред`явлено до примусового виконання 12.05.2020 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить - 70 859 грн 25 коп., що підтверджується копією довідки від 24.05.2021.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.07.2022 року № 109-3215, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.07.2022 року № 109-3215 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини і узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 908 грн 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 174, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Сторони справи:

позивач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (м. Київ, Контрактова площа, 2, ), Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 26/4, ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. М. Головчак