Справа № 180/1766/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач посилається на те, що з 30 липня 2011 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 14 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їхній син проживав з відповідачкою, але у квітні 2017 року вона залишила дитину йому на виховання та утримання. З того часу ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, навчанню, розвитку сина: не бачиться та не спілкується з дитиною, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не цікавиться батьківськими зборами, не задовольняє його потреби у лікуванні, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року визначено місце проживання дитини з ним, як батьком дитини. ОСОБА_2 повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина.

Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, відзив на позов, заяви, клопотання від неї до суду не надходили.

Третя особа - орган опіки та піклування - про розгляд справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань та пояснень по справі до суду не надала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьками у свідоцтві про народження записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.6).

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.10-11).

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Довідкою голови правління ОСББ «Політехнічна 71» Бєльченко К.М. підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно акту голови ОСББ «Політехнічна 71» Бельченко Є.Н., батько сам повністю займається вихованням та утриманням дитини. Мати хлопчика з ними не проживає, не займається його вихованням впродовж семи років (а.с.8).

Відповідно до характеристики на родину ОСОБА_3 , виданої КЗШ №23, дитина проживає разом з батьком, ОСОБА_1 та бабусею, які приймають активну участь у житті та розвитку дитини, намагаються всебічно розвивати ОСОБА_4 , відвідують школу, цікавляться успіхами хлопчика. Мати ОСОБА_4 не приймає участі у його житті та вихованні, жодного разу не відвідувала (а.с.7).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 18 лютого 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_3 . Дитина має свою кімнату, має всі необхідні речі, у родині панує доброзичлива атмосфера, дитина легко іде на контакт (а.с.9).

КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Криворізької міської ради 25 листопада 2019 року надало інформацію службі у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на амбулаторні прийоми до лікаря приходить з бабусею, догляд, лікування також здійснює бабуся. Мати ніколи на прийом до лікаря не зверталася (а.с.14).

Виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області 30 вересня 2020 року за №15/20-1325 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено, щоОСОБА_3 проживає разом з батьком та бабусею. Мати ОСОБА_2 не приймає участі у його вихованні, школу жодного разу не відвідала. Мати не займається вихованням та матеріальним утриманням дитини. Сусіди не бачили її протягом 5 років (а.с.57).

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідачки до дитини, з урахуванням висновку виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому що вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, життям дитини не цікавиться,та стягнути з відповідачки алімент на дитину в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 27 липня 2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265,352, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 27 липня 2021 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: орган опіки та піклування Марганецької міської ради, ЄРДПОУ 04052181, адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна