провадження 2/201/3467/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Жовтневого районного суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про відшкодування збитків та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 17 листопада 2021 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення збитків та судових витрат. Позивач в своєму позові та з представником посилалися на те, що з відповідачем укладено договір на постачання електроенергії шляхом відкриття особового рахунку, під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустаткування 09 квітня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 абонентом по якій є відповідач ОСОБА_1 , було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, через: самовільне підключення струмоприймачів (електропроводки) до електричної мережі (дротом 4 мм.кв./мідь від стояка житлового будинку прихованою електропроводкою), що не належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», після відключення поза засобу комерційного обліку електричної енергії зі зміною і порушенням схеми підключення і обліку з метою безоблікового споживання електроенергії, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку та без спеціальних засобів; самовільне підключення виконане кабелем від стояка житлового будинку до навантаження при виключеному автоматі в 40А електроенергія споживається поза приладом обліку; споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, збитків, про що був складений акт, надсилалися попередження, є заборгованість по сплаті спожитої електроенергії. Відповідальність за скоєння цієї шкоди і заборгованість згідно з правилами користування електричною енергією повинні нести відповідачі. Вартість збитків позивача з урахуванням часу без облікового користування електроенергією відповідачем, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності, сезонності та показників лічильника з урахуванням уточнень і перерахунків на час складання вказаного акту за період з 09 квітня 2016 року по 09 квітня 2019 року складає 114 273 грн. 72 коп. Відповідачі частково сплатили суму завданих збитків в розмірі 59 274 грн., решта збитків в сумі 54 999 грн. 72 коп. залишилася не сплаченою. Договір про реструктуризацію боргу відповідач не укладав. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму збитків, а також витрати на оплату судового збору, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заперечували проти позову, позовні вимоги не визнали і заперечували проти їх задоволення, дійсно позивач з відповідачем мають правовідносини з питань електропостачання за вказаною адресою, на відповідача відкрито особовий рахунок і він сплачує вказані послуги, але позивачем порушено порядок нарахування боргу, суму боргу вони повністю погасили і в них цей борг відсутній, позов безпідставний, тому вони заперечують проти позову і не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності.

З`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Споживач електричної енергії - фізична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі постачає електричну енергію споживачеві ОСОБА_1 .. У АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на відповідача. З приводу постачання електричної енергії від відповідача жодних претензій, скарг чи заяв до позивача не надходило. ОСОБА_2 з сином ОСОБА_1 проживають і зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто користуються електричною енергією на власні побутові потреби, а отже є споживачами електричної енергії. Докази які б стверджували, що відповідачі не мешкають за адресою складання акту відсутні та суду не були надані. Отже, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надає послуги електропостачання за вказаною адресою, де абонентом є відповідач, що користується своєю сім`єю послугами електропостачання і частково виконує умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (до завдання збитків в вигляді боргу).

Під час планової перевірки представниками Дніпропетровських міських електричних мереж 09 квітня 2019 року згідно їх повноважень, наданих їм п. 21 та п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, стану електричних приладів обліку та електроустаткування за адресою АДРЕСА_1 було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, через явні ознаки втручання: самовільне підключення струмоприймачів (електропроводки) до електричної мережі (дротом 4 мм.кв./мідь від стояка житлового будинку прихованою електропроводкою), що не належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», після відключення поза засобу комерційного обліку електричної енергії зі зміною і порушенням схеми підключення і обліку з метою безоблікового споживання електроенергії, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку та без спеціальних засобів; самовільне підключення виконане кабелем від стояка житлового будинку до навантаження при виключеному автоматі в 40А електроенергія споживається поза приладом обліку; споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, збитків, про що був складений акт. Цей акт було складено згідно абз. 1, 2 п. 53 вказаних Правил. Є заборгованість по сплаті спожитої електроенергії. Вартість збитків позивача з урахуванням часу без облікового користування електроенергією відповідачем, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності, сезонності та показників лічильника з урахуванням уточнень і перерахунків на час складання вказаного акту за період з 09 квітня 2016 року по 09 квітня 2019 року складає 114 273 грн. 72 коп. Відповідачі частково сплатили суму завданих збитків в розмірі 59 274 грн., решта збитків в сумі 54 999 грн. 72 коп. залишилася не сплаченою. Відповідальність за скоєння цієї шкоди і заборгованість згідно з правилами користування електричною енергією повинні нести відповідачі, які в добровільному порядку відмовляються це робити, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії та постанови № 59 Кабінету Міністрів України «Про забезпечення дисципліни розрахунків за природний газ, теплову і електричну енергію» від 17 жовтня 2000 року споживач зобов`язаний вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по теплопостачанню.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають в частині власності квартиру користуються нею для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

З договору та пояснень причетних осіб, доданих документів встановлено, що електрична енергія відповідачами використовується, сплати за спожиту електроенергію від відповідачів немає, відповідальність за це несуть відповідачі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією згідно діючого законодавства України.

Згідно з п.п. 5.2.1; 5.2.2 Правил позивач бере на себе зобов`язання надійно постачати відповідачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок відповідача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов`язуються оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Правилами.

Згідно з п.п. 5.5.5 цих Правил споживач (відповідач) зобов`язуються забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати безперешкодний доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, для здійснення заходів передбачених Правилами, :убезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них, своєчасно виконувати обґрунтовані вимоги постачальника електроенергії та вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки.

Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що проводилась 09 квітня 2019 року згідно п.п. 8.2.5 Правил, позивачем було виявлено порушення розкрадання електроенергії, передбачене підп.6 п.3.1. Методики, а саме: було виявлено порушення, розкрадання електроенергії, передбачене підп.6п.3.1. Методики, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», поза засобу комерційного обліку електричної енергії зі зміною і порушенням схеми підключення і обліку з метою безоблікового споживання електроенергії, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку та без спеціальних засобів; самовільне підключення струмоприймачів (електропроводки) до електричної мережі (дротом 4 мм.кв./мідь від стояка житлового будинку прихованою електропроводкою), що не належить АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», після відключення поза засобу комерційного обліку електричної енергії зі зміною і порушенням схеми підключення і обліку з метою безоблікового споживання електроенергії, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку та без спеціальних засобів; самовільне підключення виконане кабелем від стояка житлового будинку до навантаження при виключеному автоматі в 40А електроенергія споживається поза приладом обліку; споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії.

Споживачу порушення продемонстровано. Відповідач фактично розкрадає електроенергію повз лічильник, порушення зафіксовано актом про порушення № 001217 від 09 квітня 2019 року. Акт складено за участю споживача ОСОБА_2 (відповідача). Один примірник акту вручено споживачеві - відповідачу, і отримано на руки (запис в акті про порушення: підпис, з актом ознайомлений), другий залишається у енергопостачальника.

Згідно акту № 001217 від 09 квітня 2019 року була визначена дата засідання комісії з розгляду актів про порушення та призначена на 18 квітня 2019 року з 10-12 год. за адресою: АДРЕСА_2 . 18 квітня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на підставі чого складено протокол № 19/19 і прийнято рішення провести нарахування в сумі 114 273.72 грн.

З рішенням комісії відповідач ознайомлений, протокол, досудову претензію і рахунки за актом про порушення № 001217 на суму 114 273 грн. 73 коп. отримав на руки про що свідчить підпис в протоколі. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про місце, час та результат розгляду комісії.

Згідно рішення комісії нарахування проведено згідно з пунктом № 3.5 за формулою № 3.7 відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Мін`юсті 04 липня 2006 року за № 782/12656, позивачем розраховано вартість необлікованої електроенергії, тобто завданого відповідачами збитків.

Відповідно до п. 3.3 Методики вказано, що якщо споживач, установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття права власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

В п. 3.5 Методики вказано, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 1-3 та 5,6 п. 3.1. Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Отже електроенергія відповідачем використовується, належним чином не обліковується електричним лічильником, споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, збитків, про що був складений акт. Вказані порушення допущено відповідачем, відповідальність за це несе він же. Оплату за спожиту електроенергію відповідач не проводить.

Погодившись з вказаним актом та протоколом відповідачі частково сплатили суму завданих збитків в розмірі 59 274 грн., решта збитків в сумі 54 999 грн. 72 коп. залишилася не сплаченою. Договір про реструктуризацію боргу відповідач не укладав.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, частини 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що електричний лічильник в помешканні відповідача знаходиться тривалий час і був там, договір на постачання електроенергії до житла відповідача був фактично укладений, особовий рахунок відкрито і плата за користування електричною енергією відповідачем раніше була.

За таких обставин суд вважає, що позивач довів вину відповідачів в скоєнні збитки, згідно розрахунку кількості неврахованої електроенергії і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування електроенергією з урахуванням часу користування не лічильником електроенергією відповідачами, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності, сезонності та показників лічильника складає 54 999 грн. 72 коп.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином неправомірними діями відповідачів, пов`язаними з незаконним і неправильним використанням електроенергії позивачу було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку зі вказаними діями відповідачів і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Тобто, відповідачі повинні довести, що їх дiями не було порушено їх права або права позивача. Однак, належних доказiв відповідачами до суду не надано.

Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідачів по незаконним (з точки зору відповідачів) діям відносно них по обліку електропостачання, предмета спору, а відповідачі цього не довели, твердження відповідачів про наявність будь-яких інших зобов`язань стосовно позовних вимог є припущенням.

Відповідно до пункту 3, частини 5, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже законодавством встановлений обов`язок споживача сплачувати в повному обсязі спожиті комунальні послуги. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3- 184цс14 та від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951 цс-15.

Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені. Сама по собі відсутність договору на електропостачання чи його лонгація з відповідачем (на думку відповідача), відсутність зареєстрованої власності на житло мешкання чи інше (відсутність реєстрації на сьогодні і інш.) не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідач мають у власності вказаний об`єкт нерухомості, вважає його своїм і тривалий час претендує на нього, на цю адресу відкрито особовий рахунок з відповідачем, який користується послугами водопостачання та водовідведення і частково виконувала умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (до завдання збитків). Позивач тривалий час намагався звернути стягнення на вказаний борг шляхом звернення і до самого відповідача, і до суду, правовідносини сторін з цього питання триваючі і продовжувані, вони є і зараз не перервані, фактично послуги електропостачання надаються безперервно і ці послуги відповідач фактично використовує, а отже і повинна сплачувати надання цих послуг.

При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» збитки за надані послуги електропостачання в сумі 54 999 грн. 72 коп., а також стягнути з цього відповідача на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн..

Таким чином обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 22, 202, 526, 527, 530, 533, 543, 611, 625, 1166 ЦК України, ст. 61, 64, 65, 67, 68 ЖК України, ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 11, 37, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» збитки (заборгованість) за надані послуги електропостачання в сумі 54 999 грн. 72 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» витрати по сплаті судового збору з кожного окремо по 1 135 грн., а всього 2 270 грн..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -