КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9369/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Київ

Справа № 752/1524/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року, постановлену у складі судді Плахотнюк К.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІIIступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову у продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІII ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову у продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що ухвала суду про усунення недоліків була отримана представником позивачів 23 травня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового листа, наявного в матеріалах справи. Після отримання зазначеної ухвали в строк у 7 днів представником позивачів 30 травня 2022 року було направлено заяву з квитанціями про сплату судового збору, яка була отримана судом 13 червня 2022 р. Проте в оскаржуваній ухвалі щодо повернення позовної заяви позивачам судом зазначено, що нібито позивачі не усунули недоліки, зазначені в ухвалі суду від 22 лютого 2022 року. Зазначає, що судом було проігноровано доставлену до суду 13 червня 2022 року заяву на виконання ухвали суду про усунення недоліків та поданими квитанціями про сплату судового збору кожним з позивачів на суму 3084,11 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 13 червня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалу суду про залишення без руху отримано представником позивачів ОСОБА_3 23 травня 2022 року, проте станом на 13 червня 2022 року недоліки позовної заяви не усунуто.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2022 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІII ступенів - дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову у продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків протягом 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначав, що позивачам необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме за зобов`язання укласти трудовий договір в сумі 1816 грн. 00 коп. та за позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 1268,11 грн., а також додати наявні у них докази, які підтверджують, що дискримінація мала місце, зокрема, відмову відповідача у продовженні трудового контракту, на які посилаються позивачі, як такої що пов`язана лише з віком, а також докази на підтвердження того, що у діях відповідача вбачаються ознаки прямої дискримінації відповідно до статті 1 Закону України «Про засади запобігання дискримінації в Україні».

Згідно зі зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали від 22 лютого 2022 року про усунення недоліків отримано представником позивачів ОСОБА_3 23 травня 2022 року.

Враховуючи те, що на усунення виявлених недоліків позовної заяви позивачам судом був наданий 7-денний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху, то позивачі мали в строк до 30 травня 2022 року включно усунути визначені судом недоліки.

30 травня 2022 року представник позивачів ОСОБА_3 , на виконання вимог ухвали від 22 лютого 2022 року у встановлений судом строк, надіслала до Голосіївського районного суду міста Києва заяву про усунення недоліків разом квитанціями від 27 травня 2022 року про сплату кожною з позивачів судового збору на суму 3084 грн. 15 коп., яка зареєстрована судом 14 червня 2022 року за вх. № 16773.

За таких умов, позивачами було усунуто недоліки у встановлений судом першої інстанції строк та виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху щодо оплати судового збору.

Відповідно до п. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскільки заява про усунення недоліків позовної заяви разом з квитанціями про сплату судового збору були здані на поштове відділення у встановлений судом строк, оскаржувана ухвала про визнання позовної заяви неподаною та її повернення постановлена судом передчасно, без врахування часу, необхідного для поштового пересилання документів та є такою, що порушує ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Посилання суду на ненадання позивачами доказів, з огляду на зміст ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки доведеність позовних вимог перевіряється на стадії судового розгляду, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ненадання відповідних доказів не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви позивачам, оскільки останні звернулись до суду за захистом своїх прав та надали відповідні документи, які вважали за потрібне для підтвердження своїх вимог.

Крім того, ЦПК України встановлює обов`язок позивача зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують вказані обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, та додати їх до позовної заяви, а на суд покладає обов`язок безпосередньо дослідити докази під час розгляду справи, однак не надає суду право на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо належності та допустимості цих доказів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, провадження №14-511цс18, зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18, викладено висновок, що встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

За таких обставин, висновки суду про неусунення позивачами встановлених недоліків не відповідають обставинам справи, оскільки вимоги ухвали про залишення позову без руху від 22 лютого 2022 року були виконані представником позивачів у встановлений судом строк.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, оскільки представник позивачів усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, колегія суддів вважає ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.