РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу № 569/14651/22 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 , третя особа: Управління Держпраці у Рівненській області про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Остапенка Дениса Ігоровича звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 , третя особа: Управління Держпраці у Рівненській області про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 серпня 2022 року ОСОБА_1 влаштувалась на роботу до ФОП ОСОБА_4 в кав`ярню iCoffee у АДРЕСА_1 на посаду бариста і працювала там до 05 вересня 2022 року. Після звільнення за власним бажанням їй стало відомо, що у трудовій книжці відсутній запис про те, що вона перебувала у трудових відносинах на даному підприємстві.

Позивач звернулася до підприємця, проте ФОП ОСОБА_4 відмовилась вирішити дане непорозуміння, аргументуючи відсутність запису у трудовій книжці тим, що хотіла уникнути сплату податків. Заробітну плату позивач отримувала готівкою та шляхом переказу на банківську картку, трудового договору не підписувала. Після відмови роботодавця відповідним чином оформити трудові правовідносини позивач звернулась із усною скаргою до начальника Державної інспекції України з питань праці, проте дана установа відмовилася займатися справою на підставі відсутності повноважень щодо перевірки та встановлення факту перебування працівника у трудових відносинах на підприємстві та факту видачі заробітної плати у «конвертах» через мараторій під час військового стану. Під час оформлення трудових відносин на словах з відповідачем було досягнуто домовленностей щодо розміру заробітної плати у 10000 гривень на місяць + додаткова оплата у вигляді відсотків з виторгу по щоденному чеку на момент закінчення робочого дня. Було встановлено ставку 425 гривень за день, що складає з урахуванням приписів законодавства про працю при встановленному 160 годинному робочому місяцю 53,12 гривень в годину. Враховуючи, що фактично було відпрацьовано нею 240 годин,то згідно з приписами ст.106 оплата за відпрацьований надурочний час здійснюється у подвійному розмірі, тобто 106,24 гривень за годину надурочного часу. Підсумовуючи, виходить, що оплата праці за місяць, в якому відпрацьовано 240 годин складає 160 годин*53,12= 8499,2 гривень + 80 надурочних годин *106,24=8499,2 гривень, що загалом складає 16998,4 гривень. Таким чином, фактична заборгованість по заробітній платі складає 8098,4 гривень.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

26 жовтня 2022 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечуючи проти позову вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 . Також вказав, що позивачем не приєднано до позовної заяви жодного належного та допустимого доказу: подання позивачем саме ФОП ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу у період, що передував або відповідав заявленому позивачем початку трудової діяльності, а також доказів наявності вимог щодо працевлаштування; виконання позивачем зі свого боку вимог порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю; наявності домовленості позивача з ФОП ОСОБА_4 про місце праці, правила внутрішнього трудового розпорядку, трудові обов`язки, розмір винагороди.

При цьому наголошує, що посилання сторони позивача на те, що наявність трудових відносин між позивачем та відповідачем обумовлюється перепискою невідомих сторін у програмах обміну інформацією «Viber» не можуть бути прийняті судом до уваги, враховуючи неможливість чіткої ідентифікації осіб, що здійснюють переписку, наявністю технічної можливості здійснити зміну вказаної інформації, а також того, що таке листування не містить жодну з обов`язкових складових для встановлення факту, що має юридичне значення. Додатково вказав, що ФОП ОСОБА_4 не здійснювала господарську діяльність у серпні-вересні 2022 року та станом на момент формування даного відзиву за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується, зокрема, Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.12.2018 року, Витягом з реєстру платників єдиного податку від 03.02.2020 року, а також відомостями з електронного кабінету платника щодо об`єктів оподаткування ФОП ОСОБА_4 ; у ФОП ОСОБА_4 з 2-го кварталу 2022 року відсутні будь-які наймані особи, що підтверджується Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д5) за 1 квартал 2022 року. За таких обставин у сукупності, немає передбачених законом підстав вважати, що між сторонами, а саме позивачем та відповідачем укладався трудовий договір, були наявні трудові відносини, було виконання позивачем трудової діяльності у відповідача й відповідно позовні вимоги позивача про встановлення факту перебування в трудових відносинах не підлягають до задоволення.

Також вважає, що жодного належного та допустимого доказу наявності трудових відносин позивача з відповідачем, виконання позивачем трудових функцій баристи саме у відповідача, наявності будь-яких домовленостей позивача з відповідачем (у т.ч. щодо розміру винагороди в розмірі 10000 грн. + відсотки від виторгу, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових обов`язків та посадової інструкції тощо), трудової діяльності позивача на посаді баристи протягом 240 годин у період з 05.08.2022 року по 05.09.2022 року та заборгованості позивачем не надано.

Представник Управління Держпраці у Рівненській області в судовому засіданні 09.11.2022 року повідомила, що не було здійснено інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_5 , а тому вони не можуть підтвердити факт укладання чи не укладання трудового договору між сторонами. Зазначає, що у відповідності до Закону України "Про працю" працівник не може бути допущений до роботи без укалдення трудового договору, а також без повідомлення про це роботодавцем в податкову службу. Також вказала, що під час дії воєнного стану неможливо здійснювати перевірку управлінням, оскільки це компетенція Податкової служби. Про звернення позивача до Державної інспекції України з питань праці їй невідомо.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених в позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що є сестрою позивача. Вказала, що вона 03.09.2022 року десь з 17:00 год. по 18:00 год. відвідувала вказаний заклад і позивач працювала у закладі iCoffee на вул. Драгоманова з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що є хлопцем ОСОБА_6 , котра є сестрою позивача. Вказав, що позивач працювала у закладі iCoffee на вул. Драгоманова з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року, оскільки він 04.09.2022 року відвідував вказаний заклад.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що є хорошою подругою позивача. Вказала, що позивач працювала у закладі iCoffee на вул. Драгоманова з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року, оскільки вона 03.09.2022 року десь з 19:00 год. по 20:00 год. відвідувала вказаний заклад.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що позивач працювала у закладі iCoffee на вул. Драгоманова з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року і він також був працівником у закладі «iCoffee HUB» по АДРЕСА_1 , та у нього також наявний конфлікт з відповідачкою і ним подано до суду позовну заяву, котра 31.10.2022 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/15653/22 залишена без руху.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що є подругою позивача. Вказала, що позивач працювала у закладі iCoffee на вул. Драгоманова з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року, оскільки вона 22.08.2022 року, 23.08.2022 року, 29.08.2022 року, 03.09.2022 року, по часу десь по 15 хв. відвідувала вказаний заклад.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу стягнення заробітної плати позивачкою на свою користь з відповідача та заперечення останньою факту існування між нею та позивачкою трудових відносин, з огляду на що заявлено вимогу про встановлення факту перебування у трудових правовідносинах.

Конституцією України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ст. 43). Право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ст. 2 КЗпП України).

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно достатті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказувала, що 06 серпня 2022 року вона влаштувалась на роботу до ФОП ОСОБА_4 в кав`ярню iCoffee у АДРЕСА_1 на посаду бариста і працювала там до 05 вересня 2022 року. Після звільнення за власним бажанням стало їй відомо, що у трудовій книжці відсутній запис про те, що вона перебувала у трудових відносинах на даному підприємстві.

Під час оформлення трудових відносин на словах з відповідачем було досягнуто домовленностей щодо розміру заробіної плати у 10000 гривень на місяць + додаткова оплата у вигляді відсотків з виторгу по щоденному чеку на момент закінчення робочого дня. Було встановлено ставку 425 гривень за день, що складає з урахуванням приписів законодавства про працю при встановленному 160 годинному робочому місяцю 53,12 гривень в годину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 03.12.2018 року з основним видом діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 163,164).

Як встановлено з пояснень позивачки, трудовий договір вона з відповідачкою не підписувала.

Згідно з домовленістю про оплату її праці за вказаний період роботи, ФОП ОСОБА_4 зобов`язана була виплатити їй заробітну плату в розмірі 16998,40 грн., однак, фактично сплатила їй лише 8900 грн., відтак залишок заборгованості по оплаті праці становить 8098,40 грн.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Покликанння позивачки на те, шо вона фактично виконувала роботу продавця в кіоску, притримуючись установленого графіку, і що ця обставина підтверджується показаннями cвідків та перепискою сторін у програмах обміну інформацією «Viber», не може бути взята судом до уваги.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання сторони позивача на те, що наявність трудових відносин між позивачем та відповідачем обумовлюється перепискою у програмах обміну інформацією «Viber» судом не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи неможливість чіткої ідентифікації осіб, що здійснюють переписку, наявністю технічної можливості здійснити зміну вказаної інформації, а також того, що таке листування не містить жодну з вищевказаних обов`язкових складових для встановлення факту, що має юридичне значення.

Так, щодо приєднаних позивачем скрін-шотів листування «Звітність Драгоманова 18 iCoffee hub», то суд зазначає, що вказане листування здійснене між невідомими (у т.ч. невстановленими особами), без надання підтверджуючих відомостей (у т.ч. документально) між ким здійснювалося листування, з якого на який мобільний номер телефону, хто є власником (кому належать) такі номери телефонів тощо. Доказів протилежного в порядку ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивачем суду не надано.

З наданих скрін- шотів листування вбачається, що за таким послідовно, близького 07 год., 12 год., 15 год. та 22 год. окремих днів (05.08.2022, 06.08.2022, 07.08.2022, 08.08.2022, 11.08.2022, 12.08.2022, 15.08.2022, 16.08.2022, 19.08.2022, 20.08.2022, 27.08.2022, 29.08.2022, 30.08.2022, 02.09.2022, 03.09.2022) невстановленою (належними та допустимими доказами) особою іншій аналогічній особі було скеровано фото інтер`єру/екстер`єру закладу й таблиці, а не докази вищевказаних (обов`язкових) обставин (наявності наміру позивача на укладення трудового договору з відповідним роботодавцем - відповідачем (у т.ч. подання безпосередньо ФОП ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу до 06.08.2022 року, трудової книжки тощо); наявності домовленості сторін (позивача та відповідача) про встановлення розміру винагороди на рівні 10000 грн. + відсотки від виторгу (у місяць); встановлення саме ФОП ОСОБА_4 для позивача правил внутрішнього трудового розпорядку (у т.ч. наявність таких правил) й підпорядкування позивача таким правилам; виконання саме позивачем трудових обов`язків баристи (у т.ч. трудових функцій), котрі встановлені саме ФОП ОСОБА_4 ; виконання позивачем трудових обов`язків (у т.ч. трудових функцій) саме протягом 240 годин, з яких 80 годин надурочних; забезпечення працівнику умов праці; здійснення виплати винагороди за виконану роботу);

У наданому позивачем листуванні вбачається ряд квитанцій (котрі сформовані незрозумілими програмними засобами та роздруковані (згідно фото у скрін-шотах) на касовій стрічці без участі відповідача, що підтверджується відсутністю підпису відповідної особи (у т.ч. працівника, котрий формував такі квитанції), однак у котрих вказано ПІБ ФОП ОСОБА_4 , а також вказано адресу: АДРЕСА_1 .

Між тим, у судовому засіданні 17.11.2022 року представником позивача було зазначено, що оригінали квитанцій (котрі містяться у наданих скрін-шотах) у сторони позивача відсутня. При цьому, відповідач також заперечує щодо формування останнім відповідних квитанцій (й відповідно щодо наявності оригіналів таких у відповідача).

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 із змінами та доповненнями, (далі по тексту Положення № 13) фіскальний касовий чек (у т.ч. звіт) на товари (послуги) (далі по тексту фіскальний чек) розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій (далі РРО) або програмним РРО (далі ПРРО) при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до Положення №13.

Пунктом 2 розд. ІІ Положення №13 визначено, що фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

- найменування суб`єкта господарювання (далі СГ) (рядок 1);

- назва господарської одиниці найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС у повідомлені про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП (далі Повідомлення за ф. № 20-ОПП) (рядок 2);

- адреса господарської одиниці адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС у Повідомленні за ф. № 20-ОПП (рядок 3);

- для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями (далі ПКУ); перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

- для СГ, що не є платниками ПДВ, податковий номер або серія та номер паспорта/номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

- якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

- код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

- цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення за бажанням платника) (рядок 8);

- цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9);

- назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

- ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

- ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

- сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

- вид операції (рядок 14);

- реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);

- напис «платіжна система» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

- підпис касира, перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);

- підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);

- позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

- загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «сума» або «усього» (рядок 20);

- для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);

- для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексу. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

- заокруглення (рядок 23);

- до сплати (рядок 24);

- фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

- QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО/фіскальний номер ПРРО) (рядок 26).

Відтак, скрін-шоти фотографій відповідних квитанцій є також неналежним та недопустимим доказом у даній справі (у т.ч. оскільки не містять вищевказаних обов`язкових реквізитів, одержані з порушеннями вимог закону).

Щодо приєднаних позивачем скрін-шотів листування «Олексій Icoffee», то суд вказує на те, що вказане листування здійснене між невідомими (у т.ч. невстановленими особами), без надання підтверджуючих відомостей (у т.ч. документально) між ким здійснювалося листування, з якого на який мобільний номер телефону, хто є власником (кому належать) такі номери телефонів тощо (доказів протилежного в порядку ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не надано). Жодного доказу, яке відношення відповідна особа, яка вказана у записній книзі позивача «Олексій Icoffee», має до відповідача у т.ч. його господарської діяльності позивачем також не надано.

З наданих скрін-шотів листування вбачається, що за таким невстановленою (належними та допустимими доказами) особою іншій аналогічній особі було скеровано фото таблиць, 28.08.2022 року скеровано (ймовірно позивачем) суму 6281 грн. із зазначенням «ЗП», 04.09.2022 року скеровано заяву про прийняття на роботу (у т.ч. без відповідних вхідних віз тощо на такій відповідача), 04.09.2022 року скеровано суму 12572 грн., 04.09.2022 року скеровано заяву про звільнення (у т.ч. без відповідних вхідних віз тощо на такій відповідача та з аналогічного місця до заяви про прийняття на роботу), а не докази вищевказаних (обов`язкових) обставин (наявності наміру позивача на укладення трудового договору з відповідним роботодавцем - відповідачем (у т.ч. подання безпосередньо ФОП ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу до 06.08.2022 року, трудової книжки тощо); наявності домовленості сторін (позивача та відповідача) про встановлення розміру винагороди на рівні 10000 грн. + відсотки від виторгу (у місяць); встановлення саме ФОП ОСОБА_4 для позивача правил внутрішнього трудового розпорядку (у т.ч. наявність таких правил) й підпорядкування позивача таким правилам; виконання саме позивачем трудових обов`язків баристи (у т.ч. трудових функцій), котрі встановлені саме ФОП ОСОБА_4 ; виконання позивачем трудових обов`язків (у т.ч. трудових функцій) саме протягом 240 годин, з яких 80 годин надурочних; забезпечення працівнику умов праці; здійснення виплати винагороди за виконану роботу);

Щодо приєднаних позивачем скрін-шотів листування « ОСОБА_11 », то суд зазначає, що вказане листування здійснене між невідомими (у т.ч. невстановленими особами), без надання підтверджуючих відомостей (у т.ч. документально) між ким здійснювалося листування, з якого на який мобільний номер телефону, хто є власником (кому належать) такі номери телефонів тощо (доказів протилежного в порядку ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України Позивачем не надано). Більше того, жодного доказу, яке відношення відповідна особа (котра вказана у записній книзі позивача «Наталія Icoffee») має до відповідача (у т.ч. його господарської діяльності) позивачем також не надано.

З наданих скрін-шотів листування вбачається, що за таким невстановленою (належними та допустимими доказами) особою іншій аналогічній особі було скеровано фото таблиць, розписів, не підписаних накладних без будь-яких ідентифікаторів (у т.ч. сформованих всупереч ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), 23.08.2022 року скеровано (ймовірно позивачем) суму 6281 грн. із зазначенням «ЗП», 04.09.2022 року скеровано суму 1900 грн. із зазначенням «то ви зі мною розраховуватися не будете (ті 1900 грн.)», а не докази вищевказаних (обов`язкових) обставин (наявності наміру позивача на укладення трудового договору з відповідним роботодавцем -відповідачем (у т.ч. подання безпосередньо ФОП ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу до 06.08.2022 року, трудової книжки тощо); наявності домовленості сторін (позивача та відповідача) про встановлення розміру винагороди на рівні 10000 грн. + відсотки від виторгу (у місяць); встановлення саме ФОП ОСОБА_4 для позивача правил внутрішнього трудового розпорядку (у т.ч. наявність таких правил) й підпорядкування позивача таким правилам; виконання саме позивачем трудових обов`язків баристи (у т.ч. трудових функцій), котрі встановлені саме ФОП ОСОБА_4 ; виконання позивачем трудових обов`язків (у т.ч. трудових функцій) саме протягом 240 годин, з яких 80 годин надурочних; забезпечення працівнику умов праці; здійснення виплати винагороди за виконану роботу);

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд також зауважує, що псевдоніми за наданими скрін-шотами: «Звітність Драгоманова 18 iCoffee hub», « ОСОБА_12 », « ОСОБА_11 » є псевдонімами, котрі встановлені позивачем власноруч у власній записній (телефонній) книзі, що також не заперечувалося позивачем у судовому засіданні й не є ідентифікаторами тих чи інших осіб (в даному випадку ФОП ОСОБА_13 та інших осіб).

Також суд вважає приєднані до матеріалів справи скрін-шоти виклику таксі 12.08.2022 року не є доказом наявності наміру позивача на укладення трудового договору з відповідним роботодавцем - відповідачем (у т.ч. подання безпосередньо ФОП ОСОБА_4 заяви про прийняття на роботу до 06.08.2022 року, трудової книжки тощо); наявності домовленості сторін (позивача та відповідача) про встановлення розміру винагороди на рівні 10000 грн. + відсотки від виторгу (у місяць); встановлення саме ФОП ОСОБА_4 для позивача правил внутрішнього трудового розпорядку (у т.ч. наявність таких правил) й підпорядкування позивача таким правилам; виконання саме позивачем трудових обов`язків баристи (у т.ч. трудових функцій), котрі встановлені саме ФОП ОСОБА_4 ; виконання позивачем трудових обов`язків (у т.ч. трудових функцій) саме протягом 240 годин, з яких 80 годин надурочних; забезпечення працівнику умов праці; здійснення виплати винагороди за виконану роботу.

На підтвердження своїх доводів представником позивача в ході розгляду справи було долучено квитанцію №783862420-2 від 27.10.2022, сума операції: 35.00 UAH Одержувач: ICOFFEE HUB, дата і час проведення операції: 11.08.2022 року, відповідно до якої адвокатом Остапенко Д.І. було здійснено купівлю кави з оплатою через термінал у кав`ярні на Драгоманова, буд. 18. Згідно виданого чеку видно назву ICOFFEE HUB, отримувач ФОП ОСОБА_4 та адресу АДРЕСА_1 ».

Вказану квитанцію №783862420-2 від 27.10.2022 року по операції за 11.08.2022 року, суд вважає неналежним доказом по даній справі, оскільки у такій відсутні відомості щодо суб`єкта господарювання отримувача платежу, місця здійснення операції тощо, а лише вказано ОСОБА_14 (в той час, як п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України прямо зазначає, що суб`єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці).

Водночас, позивачем не надано належного та допустимого доказу належності саме відповідачу (ФОП ОСОБА_4 ) знака для товарів та послуг (торговельної марки) «ICOFFEE HUB» (у т.ч. свідоцтв на знак для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 », листів-відповідей Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, витягів Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг тощо щодо вказаного знака для товарів та послуг).

Крім того, приєднане фото квитанції терміналу оплати (а не фіскального чеку) за операцією 27.10.2022 року є неналежним доказом по даній справи, адже не стосується предмету доказування (встановлення трудових відносин у період з 06.08.2022 року по 05.09.2022 року) та не охоплена періодом предмету доказування (06.08.2022 року 05.09.2022 року).

Виходячи зі змісту ст. 21 КЗпП України трудовий договір спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника. Згідно зі ст. 626 ЦК України цивільно-правовий договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тобто предметом трудового договору є праця людини, а предметом цивільно-правових відносин результат такої праці.

Судом були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , які показали, що позивач була працівником у закладі «iCoffee HUB» по АДРЕСА_1 . Проте ці показання не є свідченням перебування позивача і відповідача саме у трудових, а не будь-яких інших правовідносинах, адже не містять пояснень щодо розмірів винагороди та фактів її виплати, наявності/відсутності правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлення таких правил саме відповідачем, кількості відпрацьованих годин позивача, конкретного роботодавця, відомостей кому належить даний заклад, кому належить знак для товарів та послуг «iCoffee HUB», на кого оформлено оренду, власність тощо по АДРЕСА_1 .

Суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема, виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.

Позивачкою на підтвердження своїх вимог про визнання факту існування між нею та відповідачем трудових відносин в період з 05 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року не надано належних доказів щодо допущення її до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення її з правилами трудового розпорядку, виплату заробітної плати.

Відповідач заперечив такі пояснення позивачки, а нею доказів на її підтвердження в розумінні ст. 77-79 ЦПК України не надано.

Більш того, позивачка не заперечує і того, що трудовий договір з нею не підписувався, тобто фактично усвідомлювала відсутність оформлення трудових відносин з відповідачем.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

Тобто з наведеного вбачається, що:

1)трудовим договором є домовленість сторін із чітко визначеними умовами праці та розміром заробітної плати;

2)трудовий договір з фізичною особою в обов`язковому порядку укладається в письмовій формі;

3)при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, про стан здоров`я та інші документи;

4)встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе виключно за дотриманням наступних складових: при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

В той же час, позивачем всупереч наведеній постанові Пленуму Верховного Суду України, з якою погодився і Верховний Суд у постанові №344/2293/19 від 13.04.2020 року не надано суду жодного належного та допустимого доказу:

1)виконання робіт за розпорядженням (чи з відома) саме ФОП ОСОБА_4 (а не невстановленої та не ідентифікованої третьої особи);

2)виконання позивачем трудових функцій саме Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (а не невстановленої та не ідентифікованої третьої особи);

3)наявності правил внутрішнього трудового розпорядку та встановлення таких правил саме ФОП ОСОБА_4 для позивача, а також доказів ознайомлення позивача з такими правилами внутрішнього трудового розпорядку та доказів виконання позивачем відповідних правил;

4)забезпечення саме ФОП ОСОБА_4 позивачу умов праці та виплати винагороди за виконану роботу (тим паче, Відповідачем заперечено факт наявності між нею та Позивачем трудових відносин);

5)наявності домовленості позивача саме з ФОП ОСОБА_4 про місце праці, правила внутрішнього трудового розпорядку, трудові обов`язки, розмір винагороди (у т.ч. будь-які інші належні та допустимі докази того, що позивачка перебувала у трудових відносинах саме з відповідачкою, зокрема: докази формування ФОП ОСОБА_4 та ознайомлення позивачем з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, з посадовою інструкцією, документами, у яких обумовлено розмір щомісячної заробітної плати, визначено робоче місце тощо, а також докази виконання трудових обов`язків згідно останніх (у т.ч. відеозаписів з камер спостереження, табелів обліку робочого часу, актів фактичних перевірок контролюючого органу тощо).

Також в ході розгляду справи судом не здобуто доказів, що ФОП ОСОБА_4 здійснювались грошові відрахування до податкових органів та пенсійного фонду за такого працівника, як ОСОБА_1 , що могло б свідчити про наявність трудових відносин між сторонами.

Між тим, з оглянутого судом додатку № 1 податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д5) за 1 квартал 2022 року слідує, що ФОП ОСОБА_4 здійснювались грошові відрахування до податкових органів та пенсійного фонду за таких працівників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (а.с. 176-181).

Також з досліджених в судовому засіданні відомостей з електронного кабінету платника щодо об`єктів оподаткування ФОП ОСОБА_4 вбачається, що місцезнаходження об`єктів оподаткування ФОП ОСОБА_4 , де нею здійснювалася господарську діяльність є: тип об`єкта Кіоск, найменування об`єкта оподаткування: Кіоск «А COFFE», місцезнаходження об`єкта оподаткування: АДРЕСА_2 , тип об`єкта Ларьок, найменування об`єкта оподаткування: переїздна кав`ярня, місцезнаходження об`єкта оподаткування: АДРЕСА_1 (а.с. 166-169).

Таким чином, відхиляючи доводи позивача, суд враховує те, що ФОП ОСОБА_4 не здійснювала господарську діяльність у серпні-вересні 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.12.2018 року та витягом з реєстру платників єдиного податку від 03.02.2020 року, а також відомостями з електронного кабінету платника щодо об`єктів оподаткування ФОП ОСОБА_4 , а також те, що у ФОП ОСОБА_4 з 2-го кварталу 2022 року відсутні будь-які наймані особи, що підтверджується Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д5) за 1 квартал 2022 року (а.с. 163-190).

Будь- яких належних та допустимих доказів, що ФОП ОСОБА_21 орендувала приміщення по АДРЕСА_1 в ході розгляду справи позивачем не надано, клопотань про витребування інформаціі щодо власників чи орендаторів вказаного приміщення до суду також не подавалось.

У зв`язку наведеним, суд приходить до переконання про відсутність належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо було б встановити факт наявності між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 трудових відносин в період з 05 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року, як то виписок, наказів про прийом чи звільнення її з роботи, а тому неможливо встановити, до яких саме трудових обов`язків приступила позивачка в якості продавця, яку саме роботу виконувала, який результат цієї роботи, тривалість виконання таких робіт, в той час, як згідно приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Недоведеність факту існування трудових відносин та укладення трудового договору між сторонами унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості заробітної плати та стягнення середнього заробітку, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку є похідними від вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких підстав, суд вважає заявлені позовні вимоги не обгрунтованими та недоведеними у судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів, а тому в їх задовленні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 , третя особа: Управління Держпраці у Рівненській області про стягнення заробітної плати- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Рівненськийміський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Управління Держпраці у Рівненській області, 3, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Лермонтова, 7.

Повний текст рішення складений 06 грудня 2022 року.

Суддя Н.Г. Кучина