Справа № 201/2726/22
Провадження № 2/201/2030/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(судове рішення)

17 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач у поданому до суду позові вказував на те, що між ним та відповідачкою по справі 06 липня 2017 року був укладений шлюб, місце державної реєстрації шлюбу: Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 627 від 06 липня 2017 року. Після укладення шлюбу відповідачка переїхала проживати до свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , де сторони проживали разом, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі народилась дитина, ОСОБА_3 . Спочатку сімейне життя позивача та відповідачки складалось добре, однак протягом останнього року сімейні стосунки між ними постійно погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Починаючи з липня 2021 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою та ведення сумісного господарства повністю припинились. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Як наслідок, відповідачка залишила родину, змінила своє місце проживання, і стала проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач разом із сином залишились проживати за адресою АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу ним прийнято остаточно, змінювати його позивач не має намірів, неодноразові спроби примирення з відповідачкою протягом останніх 7 місяців були безрезультатними, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача, відповідачки та інтересам їх малолітньої дитини, оскільки через постійні сварки та напружену обстановку дитина завжди б знаходились в стресовому стані. Позивач вважає, що встановлення строку на примирення із відповідачкою, передбаченого ст. 111 Сімейного кодексу України, не є необхідним, оскільки сторони проживають окремо вже досить великий час, примирення за цей час не відбулось. Відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу і проти постійного проживання сина разом із батьком, вважає, що дитина має проживати тільки з відповідачкою, нехтуючи правами позивача як батька, та інтересами та бажанням самої дитини. При цьому у відповідачки не має достатніх та необхідних умов для забезпечення повноцінного розвитку та утримання дитини. Також, відповідачка повністю відмовилась від своїх обов`язків щодо утримання дитини, здійснення інших батьківських обов`язків, передбачених Сімейним кодексом України, не бере жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Наразі вихованням, утриманням, матеріальним забезпеченням малолітньої дитини займається тільки позивач за свій рахунок. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою 06 липня 2017 року, визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання.

16 травня 2022 року від сторін надійшла заява про укладення та затвердження мирової угоди за заявленими позовними вимогами, яка була укладена між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . У вказаній мировій угоді, з метою врегулювання спору у даній справі, сторони погодили наступне: 1. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 липня 2017 року, зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 627 від 06 липня 2017 року. 2. Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 3. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

4. Судові витрати за подачу позову покладаються на ОСОБА_1 . 5. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди, вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, не мають і не матимуть у майбутньому ніяких інших вимог одна до одної. 6. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. 7. Цю мирову угоду сторони уклали, керуючись ст. 207 ЦПК України. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням та визнання судом мирової угоди сторонам відомі.

Сторони спільно просили затвердити мирову угоду із вказаними умовами, розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 липня 2017 року, зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 627 від 06 липня 2017 року, визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та закрити провадження у справі.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву про укладення та затвердження мирової угоди підтримав у повному обсязі. Від відповідачки також надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, заяву про затвердження мирової угоди підтримала у повному обсязі.

Дослідивши спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди та письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частин 1 4 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-342цс15 у постанові від 11 листопада 2015 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування, та вказав, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

У відповідності до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

На підставі ст. 208 ЦПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Предметом даного спору є розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Як вбачається з тексту мирової угоди, сторони домовились про розірвання шлюбу, укладеного між ними, погодили питання, пов`язані з визначенням місця проживання малолітньої дитини, а також щодо стягнення аліментів. У зв`язку із цим, укладення такої мирової угоди відповідає інтересам позивача, відповідачки, а також їх малолітньої дитини.

Сторони повністю усвідомлюють умови, мету, сутність та наслідки затвердження цієї мирової угоди. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам. Сторони дійшли згоди, що з моменту повного виконання умов цієї угоди, спірні правовідносини, які стали предметом позову по цій цивільній справі повністю врегульовані та в майбутньому вони не будуть їх пред`являти в будь-який спосіб. Одностороння відмова від цієї мирової угоди не допускається. Мирова угода набирає чинності з дати її підписання обома сторонами та затвердження Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, і діє до її повного виконання. Дану угоду складено при повному розумінні сторонами її термінології українською мовою. Сторони дійшли згоди вважати дану угоду конфіденційною, не розголошувати умови даної угоди третім особам, а також, не використовувати для цілей, не пов`язаних з її виконанням. Сторони після затвердження мирової угоди по вказаному спору не мають будь-яких інших претензій (моральних, матеріальних, фінансових, майнових) один до одного.

Відповідно до вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Таким чином, законодавцем визначено, що порядок припинення шлюбу за позовом одного з подружжя, внаслідок його розірвання, можливо на підставі рішення суду.

У відповідності до частини 1 статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Частиною 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, що є різновидами судового рішення.

Як визначено частиною 4 статті 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

З аналізу вказаних норм вбачається, що ухвала про затвердження мирової угоди, постановленням якої закінчується судовий розгляд справи, є судовим рішенням на підставі якого можливе розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши письмові матеріали справи та заяву сторін про укладення та затвердження мирової угоди, у зв`язку з чим спір у даній справі вирішено, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення щодо затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Отже, суд приходить до висновку, що заява сторін підлягає задоволенню, мирова угода не суперечить законодавству України, не порушує права сторін, мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а тому, може бути затверджена судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 200, 207, 222, 255, 256, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену для урегулювання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по цивільній справі № 201/2726/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, за умовами якої сторони домовились про наступне:

1. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 липня 2017 року, зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 627 від 06 липня 2017 року.

2. Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

4. Судові витрати за подачу позову покладаються на ОСОБА_1 .

5. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди, вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, не мають і не матимуть у майбутньому ніяких інших вимог одна до одної.

6. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

7. Цю мирову угоду сторони уклали, керуючись ст. 207 ЦПК України. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням та визнання судом мирової угоди сторонам відомі.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 липня 2017 року, зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 627 від 06 липня 2017 року, - розірвати.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі ч. 4 ст. 207 ЦПК України провадження у цивільній справі № 201/2726/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів закрити.

Адреси та реквізити сторін:

1) Позивач ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

2) Відповідачка ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст. 261 ЦПК України, ухвала суду набирає законної сили негайно, тобто 17 травня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя О.А. Антонюк