Справа № 190/1101/22
Провадження №2/190/369/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

при секретарі Пронській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ліненко Олександр Анатолійович до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.01.1989 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою на сторінці 10 в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 .

З початку 1997 року у ОСОБА_1 були повністю припинені шлюбні відносини з ОСОБА_2 .

08.09.1998 року ОСОБА_1 офіційно розірвав шлюб з ОСОБА_2 , шо підтверджується відміткою на сторінці 10 в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 .

08.02.1994 року ОСОБА_1 перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2 придбав будинок за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

16.10.1997 року після припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного поділу майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 отримала в приватну власність стінку марганцевську, диван, телевізор «Дніпро», стіл, письмовий стіл двотумбовий, кровать дерев`яна полуторна, та отримала від позивача грошові кошти в сумі 1800,00 грн., ОСОБА_1 отримав у приватну власність домоволодіння по АДРЕСА_1 , та сплатив грошові кошти в розмірі 1800,00 грн.

Згідно вказаного договора сторони домовились, що не будуть пред`являти будь- яких претензій один до одного з приводу розділеного майна.

Договір добровільного поділу майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений в присутності секретаря Виноградівської сільської ради, та посвідчений печаткою сільської ради.

В 2022 році ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення договора куплі-продажу будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В нотаріальній конторі позивачу повідомили, що так як будинок придбаний в шлюбі, то для оформлення договора куплі-продажу будинку необхідна згода колишньої дружини ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з проханням прийти до нотаріуса та надати згоду на продаж його будинку, на що відповідач в категоричній формі відмовила без будь-яких пояснень. Просить суд визнати за ОСОБА_2 ,право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовчий розгляд. Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, від адвоката Ліненка О.А. надійшла заява, в якій він просить суд задовольнити позов та розглядати справу без їхньої особистої участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином,причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, заперечень щодо задоволення позову не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що договором добровільного розподілу майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 домоволодіння по АДРЕСА_1 залишається за ОСОБА_2 завірено секретарем Виноградської сільської ради (а.с. 6).

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №6799562- будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності від 08.02.1994 р., згідно розпорядження №21 П`ятихатської районної держадміністрації від 27.01.1994 р.(а.с.7)

Згідно копії технічного паспорту № НОМЕР_2 власником житлового будинку по АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_2 паспорт виготовлено за станом на 22.03.2005 року (а.с.8-10)

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 21 серпня 2022 року житловий будинок по АДРЕСА_1 ,загальною площею 74.00 кв.м., з площею земельної ділянки 2500.00 кв.м. оцінено в 112465,42 грн. (а.с.11-12)

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У п. 17 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За наявності належних доказів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.10.1997 року уклали договір добровільного поділу майна, чим вчинили правочин по визначенню кожному окрему частку спільного майна у приватну власність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ліненко Олександр Анатолійович до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Кам`янського районуДніпропетровської області місцезнаходження: вул. Садова,104 м.П`ятихатки Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 15.12.2022 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева