2-з/465/266/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04.05.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить зупинити стягнення, яке здiйснюється на підставі виконавчого напису № 8055 від 13.04.2021 р. приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича до ухвалення рішення по справі. Позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, буде подано в строки, згідно ЦПК України. Додатково повідомляє, що ніколи не оформлювала з вiдповiдачем договір кредиту, а тому жодної заборгованості у неї не має.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2021 року вказану заяву передано для розгляду за підсудністю Галицькому районному суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.02.2022 року вказану заяву передано для розгляду за підсудністю Франківському районному суду м. Львова.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личуком Т.В. за № 8055 від 13.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» суми боргу, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. Останнім 04.06.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позов, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів спрямованих на їх забезпечення.

При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що невжиття таких заходів може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення, порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, тому з цих підстав заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи, що забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством та приймаючи до уваги, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, суддя вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що здатне істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, адже проведення стягнення на підставі виконавчого документа, який в подальшому згідно рішення суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, вимагатиме від позивача ініціювання нового судового процесу щодо повернення стягнених з неї коштів.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а уразі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф.54, код ЄДРПОУ - 42655697) заборгованості на підставі виконавчого напису № 8055, вчиненого 13.04.2021 року приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, до закінчення розгляду справи судом і набрання судовим рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Назару Васильовичу - для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена і підписана 04.05.2022 року.

Суддя Величко О.В.