Справа № 686/1143/22
Провадження № 2/686/2253/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Гвардійської сільської ради Хмельницького району про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності на них,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Гвардійської сільської ради Хмельницького району про визначення їх частки та частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , в розмірі по 1/3 кожному, та визнання права власності на них, посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння, що належало померлому на праві особистої власності, в зв`язку з невизначеністю його частки.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, від останнього на адресу суду надійшла заяву про слухання даної справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві особистої власності належав житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , та був головою колгоспного двору за цією адресою. Членами даного колгоспного двору також являлись позивачі, які померлому приходились відповідно сином та дружиною, і постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР м айно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. Особи віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть такий позов пред`явити за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а позов в інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, може бути пред`явлений їх батьками (усиновителями) або опікуном.

Відповідно до вимог ст. 123 ЦК УРСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Відповідно до вимог ст. 563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві.

Відповідно до вимог п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору

застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

З 1 липня 1990 року застосовуються загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визначити частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , в розмірі по 1/3 кожному.

Крім того, відповідно до вимог ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки на даний час між сторонами не існує спору щодо права власності на дане домоволодіння, а тому в решті позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. , 121, 123, 529, 563 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1268 ч. 3 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визначити частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , в розмірі по 1/3 кожному.

В решті вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

21.04.2022