Справа № 362/2203/22
Провадження № 2/362/1756/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі суду :

судді - Ковбель М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові заяву представника відповідача ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Васильківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Бобков О.В., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Сергова О.М., державний реєстратор Садикова Ірина Ігорівна про визнання недійсним рішення від 24 грудня 2021 року, визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державної реєстрацїї, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває вищезазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Васильківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Бобков О.В., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Сергова О.М., державний реєстратор Садикова Ірина Ігорівна про визнання недійсним рішення від 24 грудня 2021 року, визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державної реєстрацїї.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крикунов О.В. звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення, обґрунтоване тим, що адвокат випадково дізнався про ухвалу суду про забезпечення позову під час ознайомлення з матеріалами справи. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач уклав з ОСОБА_4 попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:014:0069; :01:014:0070; :01:014:0071, які утворилися в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0035. Згідно умов вказаного попереднього договору купівлі-продажу земельних ділянок, сторони домовилися, що ділянки будуть продані за 548 550,00 грн. і продавець отримав від майбутнього покупця забезпечувальний платіж в сумі 365 700,00 грн. готівкою, кошти в сумі 164 565,00 грн., відповідач ОСОБА_1 повинен отримати від покупця ділянок ОСОБА_4 на картковий рахунок протягом десяти днів з дня підписання даного попереднього договору, а залишок коштів в сумі 18 285,00 грн., ОСОБА_1 повинен отримати від ОСОБА_4 в день підписання основних договорів. Також, згідно умов даного попереднього договору, відповідач ОСОБА_1 брав на себе зобов`язання зареєструвати на себе право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0069; :01:014:0070; :01:014:0071 до моменту укладання основних договорів.

А тому, представник позивача вважає за доцільне суму зустрічного забезпечення визначити в розмірі 1060528,00 гривень, зобов`язавши позивача протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести вказану суму на депозитний рахунок суду.

Представник позивача щодо зустрічного забезпечення позову заперечував з викладених в заяві підстав. Крім того, зазначив, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Бобкова І.О. під час посвідчення 06.10.2022 року попереднього договору щодо укладення договорів купівлі-продажу мав перевірити наявність арешту на земельну ділянку.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд дійшов до наступного висновку.

Так, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2022 р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Вирішено:

накласти арешт на земельну ділянку з кадастровими номерами :01:014:0035 та земельні ділянки, утворені в наслідок її перетворення, об`єднання, поділу;

заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, що виконують функції державного реєстратора прав, державним та приватним нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати рішення щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0035 та земельні ділянки, утворені в наслідок її перетворення, об`єднання, поділу;

заборонити будь-яким державним кадастровим реєстраторам та особам, які виконують функції державного кадастрового реєстратора вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0035 та земельні ділянки, утворені в наслідок її перетворення, об`єднання, поділу в тому числі, але не виключно щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, зміни цільового призначення, конфігурації та меж вказаних земельних ділянок, зміни кадастрових номерів, поділу чи об`єднання зазначених земельних ділянок.

Як вбачається з постанови державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі ВП69296117, вищезазначену ухвалу суду виконано.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2022 р. сторонами не оскаржувалася.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5 попереднього договору купівлі-продажу земельних ділянок від 06.10.2022 року, відсутність заборони, податкової застави та обтяження нерухомого майна іпотекою, підтверджено Інформаційними витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухомого майна, виданими Бобковою І.О. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області 06 жовтня 2022 року.

Згідно п. 1 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок), посвідчення правочинів щодо відчуження житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Відповідно до п. 1.1 п. 1 глави 2 розділу II Порядку правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.

Згідно п. 1.2 глави 2 розділу II Порядку право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства тощо.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 глави 2 розділу II Порядку при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, з Інформаційного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухомого майна, поданого представником позивача, вбачається, що змін до Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0035 не вносилися. Відомості щодо поділу спірної земельної та утворення в наслідок її перетворення, об`єднання, поділу у Державному реєстрі речових прав відсутні, як і відсутні докази, що ОСОБА_1 оформив належним чином право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0069; :01:014:0070; :01:014:0071, а тому суд ставить під сумнів, що нотаріусом Бобковою І.О. здійснено перевірку відсутності заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, питання щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору по справі є визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державної реєстрацїї.

При постановленні судом ухвали про забезпечення позову за заявою позивача, суд не знайшов підстав для застосування зустрічного забезпечення за ініціативи суду.

В обґрунтування необхідності застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внесення коштів на депозитний рахунок суду, представник відповідача зазначає, що внесення позивачем зазначеної суми може гарантувати відшкодування відповідачу шкоди, заподіяної внаслідок обтяження його майна до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Разом з тим, представником відповідача належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову не свідчить про те, що майновий стан позивача чи його інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, підстав для обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не здобуто.

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2022 року, недоведеність необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 154 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Суддя М.М. Ковбель