Справа № 484/817/22
Провадження № 2/484/573/22
Рішення

іменем України

27.04.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив

23.02.2022 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15.10.2005 року. 23.11.2021 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб було розірвано. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які після розірвання шлюбу поживають разом з нею. На даний час батько дітей систематичної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне щомісячне матеріальне становище, так як діти знаходяться на її утриманні. Домовленість про добровільну сплату аліментів відповідач ігнорує. Крім матеріальних витрат на утримання дітей (харчування, одяг), необхідно сплачувати кошти за їх відвідування спортивних секцій, додаткових занять.

Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, добровільно ухиляється від виконання своїх обов`язків, просила позов задовольнити з викладених обставин та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей для їх повноцінного розвитку в сумі 5 тисяч гривень на кожну дитину. Підтвердженням можливості сплачувати таку суму зазначає квитанції з «Приват Банку». Зазначає, що відповідач має у власності автомобіль та житловий будинок.

За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі - справи про стягнення аліментів.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України).

Ухвалою судді від 29.03.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви.

В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, а також зазначила про те, що просить задовльнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надавши суду письмову заяву, в якій зазначає про те, що відповідач позовні вимоги позивача визнає частково, не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей. Проте сплата аліментів у сумі по 5000 грн на кожну дитину поставить його у скрутне матеріальне становище, згоден платити аліменти по 3 тисячі гривень на кожну дитину.

14.04.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, де він просить позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 3 тисячі гривень на кожну дитину. Також зазначає, що він є фізичною особою підприємцем, і після введення на території України воєнного стану, доходи від здійснення підприємницької діяльності значно скоротились. Вважає, що сума в 3 тисячі гривень на місяць на кожну дитини з урахуванням того, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, є абсолютно достатньою для забезпечення дитини усім необхідним у її повсякденному житті та побуті, а також для її гармонійного розвитку.

У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2005 року. 23.11.2021 року рішенням Первомйського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб розірвано (справа 484/4325/21).

З копії свідоцтв про народження дітей підтверджується, що відповідач по справі є батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Відповідач підтверджує той факт, що він є фізичною особою - підприємцем, в умовах воєнного стану в країні має можливість надавати позивачці грошові кошти на утримання дітей в сумі 3 тисячі гривень на кожну дитину.

Разом з тим, позивачкою не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що за своїм матеріальним становищем відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, в розмірі 5 тисяч гривень на кожну дитину щомісяця. Твердження позивачки про те, що відповідач має значний дохід, оскільки має у власності автомобіль та нерухоме майно, не знайшли свого підтвердження у суді, так як позивачкою не надано жодних доказів зазначеного. Надані позивачкою дві квитанції з «ПриватБанку» на ім`я позивачки, де відправник відповідач перерахував їй кошти в сумі 1477.39 грн 2011.02.09 та 6986 грн 2022.01.09 не є підтвердження факту спроможності відповідача сплачувати аліменти в сумі 5 тис грн. на кожну дитину щомісяця. Позивач не надала доказів щодо визначення мети даних коштів.

За ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною.

Суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає вважає розумним та справедливим позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 тисячі гривень щомісячно на кожну дитину на підставі ст. 184 СК України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, про що стверджує сама позивач, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому суд враховує, що ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років на час розгляду справи становить 2618 гр і до кінця поточного року збільшиться до 2833 гривень.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( місце проживання про АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Карбівка Добровеличківського району Кіровоградської області, РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с.Дачне Біляївського району Одеської області , РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 3000 ( три тисячі) грн. , щомісячно, починаючи стягнення з 23.02.2022 року і до досягнення повноліття дітьми.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.05.2022 року.

Суддя: