Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2536/22
Провадження № 2/279/1029/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу №279/2536/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що працювала в ТОВ «НоваПей» з 08.11.2021 року на посаді начальника пункту надання фінансових послуг на умовах повного робочого дня.

За сумісництвом з 08.11.2021 року прийнята керівником відділення в ТОВ «Нова пошта» на умовах неповного робочого дня.

При прийнятті на роботу нею був підписаний договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

12.04.2022 року нею, при щоденному перерахунку коштів по закінченню зміни було виявлено факт нестачі грошових цінностей на суму 19573,10 гривень, що було зафіксовано актом інвентаризації. Після цього, у неї закралася підозра, що грошові кошти могли бути викрадені одним із новоприйнятих працівників, касиром ОСОБА_2 , так як саме в той день він раптово, спираючись на сімейні обставини, пішов з роботи додому. Даний факт вона доповіла Територіальному менеджеру ТОВ «Нова пошта» та попросила надати доступ до камер відеоспостереження. Після перегляду запису з камер відеоспостереження, нею було виявлено факт крадіжки ОСОБА_2 грошових коштів, які були тимчасово вилучені з сейфу для підрахунку та подальшої інкасації в обслуговуючий банк. Так як, касир ОСОБА_3 після даного інциденту в добровільному порядку відмовився повертати кошти та в подальшому не виходив на зв`язок, вона звернулася в поліцію, де за матеріалами справи, 16.04.2022 року були внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000192. На даному етапі ОСОБА_3 зізнався в скоєній крадіжці, надав пояснення, його вину було доведено досудовим розслідуванням, наслідки розслідування відправлені до суду з обвинувальним актом 02.06.2022р.

З моменту виявлення факту крадіжки та, в послідуючому, після донесення керівництву інформації, що ОСОБА_2 не виходить на зв`язок гостро постало питання погашення суми недостачі. Першочергово керівництво змушувало особисто її «вибивати» гроші з касира всіма методами, телефонуючи та наносячи йому візити, проводити бесіди з його батьками та родичами, натомість ігноруючи запити від неї та правоохоронних органів, щодо потрібних доручень, кадрових документів та ін. матеріалів, які потрібно долучити до справи. В її адресу від різних осіб, які знаходилися на керівних посадах, почали лунати вимоги, щодо погашення суми нестачі власним коштом, спираючись на те, що вона матеріально-відповідальна особа, й підписувала договір про матеріальну відповідальність, хоча ОСОБА_2 також підписував даний договір, який є типовим, був офіційно працевлаштованим на посаді касира. Після того, як вона відмовилася погашати дану нестачу, зокрема спираючись на п.4 договору, де вказано, що працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо збитки завдані не з його вини, її почали активно залякувати звільненням з посади.

Незважаючи на це, вона й надалі відмовлялася погашати суму нестачі, яка виникла не з її вини.

Після цього, Територіальний менеджер ТОВ «НоваІІей», в телефонному режимі повідомив, що ТОВ «НоваПей» прийняло рішення про її звільнення за п.2 ст. 41 КЗпП у зв`язку з втратою довіри.

Так як всі керівники відділень працюють на дві організації: ТОВ «НоваПей» на умовах повного робочого дня та ТОВ «Нова пошта» на умовах неповного робочого дня (2 год. на день) її повідомили, що вона в тому числі, має бути звільнена з ТОВ «Нова пошта», звідки в подальшому була звільнена 10.05.2022 року за згодою сторін.

ТОВ «НоваПей», в особі інспектора відділу кадрів, доповіло їй, що наказ про звільнення надійде поштою, з повідомленням про вручення. До цього часу, ні на адресу проживання, ні на адресу реєстрації, наказ не надходив, жодних дисциплінарних стягнень щодо неї не було застосовано, вона ніде не розписувалась.

Запис в трудову книжку не вносився, так як вона знаходилася за період трудових відносин весь час у неї на руках. Не дочекавшись наказу та розрахункових коштів (які б також могли свідчити про її звільнення), котрі мали б бути виплачені в день звільнення,- ст. 116 КЗпП, вона сама, маючи намір долучити до позовної заяви копію наказу про звільнення, звернулася на одне з відділень ТОВ «Нова пошта».

Даний наказ був висланий на корпоративну електронну пошту колеги, та, в послідуючому, переданий їй. З нього вона дізналася, що звільнена з ТОВ «НоваПей» 25.04.2022 року. Підстава: службова записка територіального менеджера та висновок службової перевірки, з якими її також ніхто не ознайомив. Крім того, вона фактично працювала до 10.05.2022 року.

Вважає, що звільнення її з посади відбулося незаконно, з порушенням її права на працю.

Звільнення з підстав втрати довіри можна визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, вчинив умисно чи необережно такі дії, які дають власнику чи уповноваженому органу підстави для втрати довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Керівництво вбачало в ній винну особу, так як вона не забезпечила безпечне зберігання коштів на відділенні, хоча кошти весь час зберігалися в замкненому сейфі, ключі знаходилися на зберіганні лише у неї, кошти були звідти тимчасово вилучені для підрахунку та обов`язкової інкасації до обслуговуючого банку і саме в цей проміжок часу були зухвало викрадені. Спеціального приміщення для перерахунку коштів, на кшталт окремої касової кімнати, яка замикається, обладнана камерами на відділенні не було, а цим, вважає, що підприємство порушило п.2 Договору про матеріальну відповідальність, де вказано, що саме Підприємство зобов`язується створювати працівникові умови, необхідні для нормальної праці та забезпечення повного збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Сейф знаходився в приміщенні іншого підрозділу - служби доставки, де рахувати кошти немає можливості, Єдиним місцем, де були камери була Клієнтська зона, тому перерахунок коштів зазвичай відбувався саме там, крім того, всі співробітники фактично влаштовані на дві організації, і згідно посадової інструкції ТОВ «Нова пошта» мають купу інших посадових обов`язків, тому перерахунок коштів чергувався прийомом/видачею посилок.

Компенсації за невикористану відпустку, належні їй розрахункові кошти, до цього часу їй не було виплачені, причин ніхто не повідомляв.

За поясненнями та з вимогою виплатити їй розрахункових, вона звернулася на лінію підтримки працівників, на що отримала відповідь на електронну пошту: «Ви були звільнені за ст. 41 п.2 КЗпП «У зв`язку з втратою довіри». В зв`язку з цим заробітна плата за першу половину квітня, а також виплати при звільненні були утримані в сумі 6702,43 гривень в рахунок погашення збитків».

Вважає дане утримання безпідставним, так як збитки були нанесені не нею, винну особу було встановлено органами досудового слідства.

Згідно ЗУ «Про оплату праці», а саме ст.21, працівник має право на оплату праці на підставі укладеного трудового договору.

Після звільнення, вона намагалася знайти іншу роботу, проте в період воєнного часу це майже неможливо.

Єдина співбесіда в банківській сфері, на яку її запросили після подачі резюме не принесла результатів, так як їй відмовили у призначенні на посаду, з огляду на підстави звільнення з ТОВ «НоваПей».

З огляду на викладене вище, виникла необхідність звернутися до суду за захистом моїх законних прав.

Просить поновити її на роботі на посаді начальника пункту надання фінансових послуг в ТОВ «НоваПей».

Стягнути з ТОВ «НоваПей» на її користь заробіток під час вимушеного прогулу з 26.04.2022 року до дня поновлення на роботі.

Стягнути з ТОВ «НоваПей» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 6702,43 гривень.

12.08.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

17.08.2022 року ТОВ "НоваПей" подало відзив на позов з доданими доказами.

У встановлений строк відповідь на відзив не надійшла.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір в сфері трудових правовідносин, що регулюється законодавством про працю.

ОСОБА_4 на підставі наказу ТОВ "НоваПей" за №3871-к від 5.11.2021 року була прийнята на посаду начальника пункту надання фінансових послуг філії №14 ТОВ "НоваПей" з 8 листопада 2021 року на основне місце роботи на умовах підсумованого обліку робочого часу, з погодинною оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу з режимом роботи на умовах повного робочого дня та з випробувальним терміном до трьох місяців.

Наказом за №1121-к від 22.04.2022 року ОСОБА_1 25.04.2022 року звільнена з посади начальника ПНФП філії №14 ТОВ "НоваПей" (Житомир) у зв`язку з втратою довір`я згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Наказано виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 11 календарних днів та щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці за 1 календарний день.

У вказаному наказі зазначено, що підставою звільнення є службова записка територіального менеджера філії №14, висновок службової перевірки.

Копія наказу про звільнення, повідомлення про необхідність отримання трудовї книжки були направлені на адресу ОСОБА_4 поштовим зв`язком рекомендованим листом 22.04.2022 року.

Інформація щодо наявності профспілкової організації у ТОВ « НоваПей» відсутня.

З матеріалів справи слідує, що 08.11.2021 року між ТОВ «НоваПей», в особі начальника відділу кадрового обліку ОСОБА_5 з одного боку, та працівником ОСОБА_1 укладено договір про повну матеріальну індивідуальну відповідальність.

За умовами вказаного договору працівник, що займає посаду начальника пункту надання фінансових послуг філії №14 або виконує роботу, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей) приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується , зокрема дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП дозволяє зробити висновок, що розірвання трудового договору на підставі цієї норми права можливе за таких умов:

1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо);

2) винна дія працівника;

3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Разом з тим, ця норма не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

При цьому необов`язково, щоб дії працівника носили систематичний характер.

Згідно положень статті 135-1 КЗпП України обслуговування матеріальних цінностей передбачає здійснення певними працівниками підприємства, установи, організації дій, пов`язаних зі зберіганням, обробкою, продажом (відпусканням), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Відповідно до абзацу 2 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини 1статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року по справі № 6-100цс16, постанові Верховного Суду від 05 серпня 2019 року по справі №201/10330/17.

Завдання, обов`язки, права та відповідальність начальника ПНФП визначені посадовою інструкцією начальника пункту надання фінансових послуг філії ТОВ "НоваПей, затвердженою генеральним директором ТОВ "НоваПей" Кривошапко А.В. 13.03.2021 року.

З даною інструкцією ОСОБА_4 ознайомлена під підпис 08.11.2021 року.

З висновку службової перевірки від 15.04.2022 року слідує, що на підставі інформації отриманої від головного касира філії №14 ОСОБА_6 по факту нестачі грошових коштів в головній касі ПНФП №06135 у м.Коростень Житомирської області було проведено службову перевірку в ході якої встановлено, що 12.04.2022 року ОСОБА_4 попросила касира ОСОБА_7 працювати на її робочому місці під її логіном та паролем, а сама зайнялась перевіркою касової документації та формуванням зшивів. Виявивши переліміт грошових коштів в головній касі ПНФП доручила касиру ОСОБА_7 перерахувати їх та провести замість неї індексацію.

По завершенню зміни 12.04.2022 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 при перерахунку грошових коштів в сейфі ПНФП виявила нестачу в сумі 19573, 10 гривень.

ОСОБА_7 в наданому поясненні підтвердив, що по вказівці начальника ПНФП ОСОБА_1 12.04.2022 року працював під її логіном і паролем, мав доступ до грошових коштів та здійснив під її обліковими даними індексацію коштів в банк.

Даним розслідуванням встановлено, що своїми діями начальник ПНФП Рубцова Юлія Володимирівна грубо порушила вимоги внутрішніх документів Товариства, умови договору про повну матеріальну відповідальність, що сприяло виникненню даної нестачі.

Факт нестачі грошових коштів в сумі 19573, 10 гривень підтверджено актом про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей, датованим 12.04.2022 року.

В той же час, ОСОБА_4 була ознайомлена з Інструкцією по використанню технічних і інформаційних систем ТОВ "НоваПей".

Зі змісту вказаної інструкції слідує, що пароль доступу до персонального комп`ютера, до електронних поштових скриньок, до білінгових, розрахункових і торгівельних програм, до бухгалтерських систем і до будь-яких інших прикладних програм і файлів є особистим ідентифікатором користувача відповідних інформаційних підсистемах, і не підлягають розголошенню кому б то не було.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).

Отже, за наведених обставин, позивач в розумінні ст.76-81 ЦПК України не подала належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів про те, що її звільнення відповідно до наказу № 1121-к від 22 квітня 2022 року з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП) було незаконним.

Оскільки до посадових обов`язків позивача відносилося виконання операцій, що пов`язанні з безпосереднім обслуговуванням матеріальних цінностей, контролю за їх рухом та зберіганням, а факт порушення позивачем посадових обов`язків та договору про повну матеріальну відповідальність належним чином зафіксовано результатами проведеної інвентаризації та службовим розслідуванням , тому відповідачем була доведена вина позивача, як працівника, який безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, у порушеннях вказаних у наказі про звільнення, що стало підставою для звільнення у зв`язку з втратою довір`я.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на роботі, тому підстави для її задоволення відсутні.

Вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 6702, 43 гривень також задоволенню не підлягає, оскільки вказана сума утримана на підставі наказу №328 від 15.04.2022 року, який не оспорено та не скасовано.

Згідно ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками-за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

З урахуванням наведеного підстави для задоволення позову відсутні.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України.

Сторона відповідача подала заяву про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

Зазначений розмір понесених відповідачем витрат позивачем не оспорено.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги частина третя статті 137 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 п.8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .

На підтвердження понесених судових витрат відповідач подав ордер , договір про надання правової допомоги від 01.07.2020 року, протокол узгодження вартості послуг №30 від 12.08.2022 року, акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг від 31.08.2022 року.

Вищевказана сума понесених витрат підлягає стягненню на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.41, 135, 135-1, 136, 232, 233 КЗпП України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ТОВ "НоваПей", місце знаходження: 03026, м.Київ, вул. Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 13, оф.1304, .

Суддя: Шульга О.М.