Провадження № 2/742/959/22
Єдиний унікальний № 742/1983/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Джури Сергія Петровича, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Джура С.П. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» про визнання виконавчого напису №74755, вчиненого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», заборгованості в розмірі 16834,80 грн, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн., забезпечення позову в розмірі 496,20 грн та правничу допомогу в розмірі 4950,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2022 ОСОБА_1 була отримана постанова приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. від 08.08.2022, ВП № 69584254 про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №74755 від 31.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», заборгованості в сумі 16834,80 грн. Після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження через Реєстр виконавчих проваджень позивачу по справі стало відомо, що при вчиненні вище зазначеного виконавчого напису, приватний нотаріус грубо порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Укладений між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Михайлівський кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, згідно кредитної політики ПАТ Банк Михайлівський строк дії незабезпечених бланкових кредитних договорів становив не більше одного календарного року, тобто кредитний договір № 200100372 від 10.05.2016 закінчився 10.05.2017, і з цього часу виникло право вимоги до боржника, а виконавчий напис № 74755 був вчинений приватним нотаріусом 31.05.2021, тобто за межами трирічного строку після виникнення права вимоги, у зв`язку з чим виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 18.08.2022 булозадоволено, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 669584254, відкритому на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2022, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 18.08.2022 відкрито провадження по даній справі та витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» оригінал кредитний договір №200100372 від 10.05.2016, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ Банк Михайлівський, проте такий, так на адресу суду і не надійшов.

21.09.2022 представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» подано до суду клопотання, в якому у задоволенні вимоги позивача з приводу стягнення витрат на правничу допомогу адвоката просять відмовити.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27.09.2022 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено таку до судового розгляду на 01.11.2022.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте надали заяву про слухання справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання чи відзиву на позов до суду не подавав.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. в судове засідання не з`явилися також, хоча належним чином були повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість повного задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 31.05.2021 вчинено виконавчий напис №74755 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 200100372 від 10.05.2016, укладеного нею з ПАТ Банк Михайлівський. За змістом виконавчого напису № 74755 також вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 200100372 від 10.05.2016 відступалося: на підставі договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року від ПАТ Банк Михайлівський до ТОВ Фінансова компанія ПЛЕЯДА; на підставі договору факторингу № 1 від 20.05.2016 від ТОВ Фінансова компанія ПЛЕЯДА до ТОВ Фінансова компанія ФАГОР; на підставі договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 від ТОВ Фінансова компанія ФАГОР до ТОВ Фінансова компанія АВАНСАР. Відповідно до інформації з офіційного сайту фірми - ТОВ Фінансова компанія АВАНСАР з 04.11.2021 змінило назву на ТОВ АВАНСАР.

У відповідності до виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 10.05.2016 по 28.05.2021, сума заборгованості складає 16834,80 грн., в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту 4109,08 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 10975,72 грн.; заборгованість за нарахованою пенею 900,00 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 850,00 грн (а.п.19).

08.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису №74755 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», заборгованості в сумі 16834,80 грн. та відкрито відповідне виконавче провадження №69584254 (а.п.16-17).

В матеріалах виконавчого провадження № 69584254, які відкриваються через ідентифікатор доступу, знаходиться копія виконавчого напису № 74755 від 31.05.2021, проте відсутня копія кредитного договору № 200100372 від 10.05.2016, тому позивачем заявлялося клопотання про витребування доказів, в тому числы кредитного договору. Однак вимоги ухвалу суду від 18.08.2022 відповідачем не задоволено.

Згідно кредитної політики ПАТ Банк Михайлівський строк дії незабезпечених бланкових кредитних договорів становив не більше одного календарного року, тобто кредитний договір № 200100372 від 10.05.2016 закінчився 10.05.2017.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказаною статтею визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Таким чином, наразі вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів.

Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 2, 5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Проте, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц, провадження 14-84цс19.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи дію ст.ст.256 та 257 Цивільного кодексу України, які визначають позовну давність, то позивачем пропущено строк позовної давності в частині стягнення пені та штрафів.

Згідно ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Отже, з усіх досліджених матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису №74755 від 31.05.2021 нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», зазначений у написі є безспірним, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 496,20 грн сплачені за подання заяви про забезпечення позову.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В поданій до суду заяві про відшкодування судових витрат позивачем зазначено, що загальний розмір судових витрат, які він поніс та понесе, є прямо повязані зі сплатою судового збору в сумі 992,40 гривень, судового збору по забезпечення позову в сумі 496,20 гривень, витрат на правничу допомогу в сумі 4950,00 гривень, які були сплачені позивачем ОСОБА_1 на рахунок Адвокатського об`єднання Адвокатська контора Логос на виконання Договору про надання правничої допомоги № 53/22 від 15.08.2022 та Додаткової угоди від 15.08.2022 до договору № 53/22 від 15.08.2022 в сумі 4950,00 гривень.

При визначенні розміру вартості послуг на правничу допомогу Адвокатське об`єднання Адвокатська контора Логос керувалось Рекомендаціями, затвердженими рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021 року № 99.

На умовах договору адвокатом Джурою С.П. були надані наступні послуги та виконані процесуальні дії: складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, підготовка процесуальних документів по справі - 4500,00 грн., участь в судових засіданнях - 450,00 грн, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 26.09.2022 до договору про надання правничої допомоги № 53/22 від 15.08.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо подавши заяву про розгляд справи без їх участі, тобто судове засідання проводилось без участі позивача та її представника, тому суд приходить до висновку, що такі витрати були значно завищені адвокатом, не є співмірними із складністю справи, не були необхідними, йому як досвідченому адвокату із значним юридичним стажем потрібно значно менше часу, ніж це зазначено ним в розрахунках, та і взагалі перебування адвоката в судових засіданнях, які здійснювалися у його відсутності, та те що представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» подано до суду клопотання, в якому у задоволенні вимоги позивача з приводу стягнення витрат на правничу допомогу адвоката просять відмовити, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі наведеного та Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.2, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника - адвоката Джури Сергія Петровича, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» (вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405, м.Київ, 04053, ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (юридична адреса: вул.Мала Житомирська, буд.6/5, м.Київ, 01001), приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна (площа Заньковецької Марії, 4 (1 поверх), м.Ніжин, Чернігівська область, 16600) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 74755 від 31.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АВАНСАР заборгованості в сумі 16834,80 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АВАНСАР (ЄДРПОУ - 40199031; місцезнаходження: 04053; м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі, в тому числі: судовий збір сплачений при подачі позовної заяви - 992,40 гривень та сплачені за подання заяви про забезпечення позову- 496,20 гривень, та на оплату правничої допомоги в сумі 4000,00 гривень, а всього 5488 (п`ять тисяч чориста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО