Справа № 125/1544/14-ц
Провадження № 22-ц/801/2093/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 рокуСправа № 125/1544/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №125/1544/14-ц за скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», на дії та рішення державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби Барський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) представника боржника ОСОБА_1 адвоката Чубар Оксани Василівни на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2022 року, у справі за скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», на дії та рішення державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби Барський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Чубар Оксани Василівни на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2022 року, повний текст якої складено 13 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Хитрука В.М.

встановив:

Представник скаржника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо винесення постанови від 14.12.2021 про закінчення виконавчого провадження та скасувати вказану постанову.

Скарга обгрунтована тим, що на виконанні Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №51233352 з виконання виконавчого листа у справі № 125/1544/14, який виданий 15.10.2015 Барським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованості на користь ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 17.06.2008 у розмірі 14375,55 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят п`ять євро п`ятдесят євроцентів), що курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 228756,52 (двісті двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн 52 копійки, з яких: 12286,25 євро, що з курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 195509,74 - кредитна заборгованість; 1727,99 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 27497,31 грн - заборгованість за процентами; 251,74 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 4005,91 грн - пеня за прострочення сплати за кредитом; 109,57 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 1743,56 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

25.05.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.02.2022 представник АТ «УКРСИББАНК» отримав від державного виконавця постанову про закінчення виконавчого провадження №51233352 від 14.12.2021 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Скаржник вважає постанову неправомірною, оскільки рішення суду виконано не в повному обсязі, так як на рахунок стягувача перераховано лише гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі, вказаному судом на дату прийняття рішення суду, а не на дату виконання рішення суду.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2022 року Скаргу ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Голюка Віталія Миколайовича стосовно закінчення виконавчого провадження №51233352 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про Виконавче провадження».

Скасовано постанову про закінчення ВП №51233352 від 14.12.2021 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник боржника ОСОБА_1 адвокат Чубар Оксана Василівна подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що ухвала суду постановлена із порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права та матеріального права, а тому повинна бути скасована. Вважає що суд першої інстанції під час розгляду справи не надав правової оцінки всім аргументам сторін.

13 грудня 2022 року від представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вказав, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справу в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду скарги були повідомлені завчасно та належним чином.

26 грудня 2022 року на адресу суду від представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» надійшла заява з проханням провести розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 124 Конституції України судове рішення, яким закінчився розгляд справи в суді, що набрало законної сили, є остаточним та підлягає виконанню на всій території України, всіма посадовими, юридичними та фізичними особами.

Згідно з статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено, що до Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 25.05.2016 для виконання надійшов виконавчий лист у справі № 125/1544/14, який виданий 15.10.2015 Барським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованості на користь ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 17.06.2008 у розмірі 14375,55 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят п`ять євро п`ятдесят євроцентів), що курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 228756,52 (двісті двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн 52 копійки, з яких: 12286,25 євро, що з курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 195509,74 - кредитна заборгованість; 1727,99 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 27497,31 грн - заборгованість за процентами; 251,74 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 4005,91 грн - пеня за прострочення сплати за кредитом; 109,57 євро, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 становить 1743,56 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

25.05.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на загальну суму 228756,52 грн.

У ході здійснення виконавчого провадження було стягнуто кошти у сумі 244054,55 грн. 01.03.2017 боржником на рахунок стягувача здійснена проплата у розмірі 260 Євро.

14.12.2021 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №51233352 від 14.12.2021 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" N 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 6 Закону N606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Оскільки на рахунок стягувача не надійшла від боржника сума в іноземній валюті, яка вказана у резолютивній частині судового рішення, а її еквівалент у гривні, виконавче провадження з примусового виконання рішення не може бути закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 375, 381,382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Чубар Оксани Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

І.М. Стадник