Справа № 708/65/22
Номер провадження № 2/708/71/22
29 квітня 2022 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Попельнюха А.О.,
за участю:
секретаря судових засідань - Пасічної Л.А.,
представника позивача - адвоката Стаська О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чигирині Черкаської області в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Стаська О.Г. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивачка є єдиним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2021, виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 712. Відповідач по справі ОСОБА_2 на день звернення до суду зареєстрований у вказаному житловому будинку. Однак відповідач хоч і зареєстрований у спірному будинку, але фактично тривалий час не проживає, його особисті речі у будинку відсутні, житлом він не цікавиться і в ньому не з`являється. Відповідач не проживає у будинку з 2013 року, що підтверджується актом обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської ОТГ від 21.12.2021. Відповідач жодних витрат по утриманню будинку і його збереженню не несе, він не є власником чи співвласником будинку. Тягар по утриманню житлового будинку та по оплаті житлово-комунальних послуг за даний житловий будинок лежить виключно на позивачці. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 21.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 21.03.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Стасько О.Г. позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомний належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо пояснили суду, що знають сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу, оскільки є односельцями. Відповідач по справі є племінником позивачки. Більше десяти років тому ОСОБА_2 повернувся у село і йому не було де жити, тому ОСОБА_1 дозволила йому пожити у будинку своїх батьків, які на той час вже померли. Але ОСОБА_2 жив не довго, через декілька місяців кудись виїхав у невідомому напрямку. У селі його вже ніхто не бачив близько десяти років.
Заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач по справі є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно набуто у порядку спадкування, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.10.2021, виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 712. Факт належності позивачці на праві приватної власності вказаного домоволодіння також підтверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 281521040 від 27.10.2021.
З наданої суду довідки № 68/01-03 від 23.12.2021, виданої Рацівським старостинським округом Чигиринської міської ради Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак за даною адресою зареєстрований як квартирант племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свою чергу з наданого суду акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської об`єднаної територіальної громади № 566-02-33/7 від 23.12.2021 судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинку у АДРЕСА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований у даному житловому будинку як квартирант. У вказаному житловому будинку ніхто не проживає з 2013 року, що також підтверджується довідкою № 111/12-03 від 30.12.2021, виданою Рацівським старостинським округом Чигиринської міської ради Черкаської області.
За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин, які регулюються главою 6 Житлового кодексу України (далі ЖК України), главою 32 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинокової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідач більше п`яти років не проживає за місцем зареєстрованого проживання, цим житлом не користуються, особисті речі відсутні, участі в утриманні вказаного домоволодіння не приймає. Натомість у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за цією адресою відповідач не бажає, чим порушує права позивача, як власника майна, на користування цим майном у спосіб, передбачений законом.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Факт реєстрації відповідача по справі ОСОБА_2 у житловому будинку позивача ОСОБА_1 чинить перешкоди для позивача у реалізації в повному обсязі належного їй права власності, зокрема позивачка позбавлена можливості вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої приєдналась Україна 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтями 319, 321 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. Право власності є непорушним.
Гарантуючи захист права власності законодавство надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду,обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конституцією України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 4, 12, 18, 43, 49, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники та їх адреси:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_2 );
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: не відомий, зареєстр.: АДРЕСА_1 ).
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені судом 29.04.2022, повне рішення складено та підписано 04.05.2022.
Суддя А.О. Попельнюх