Справа № 303/3954/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Кекерчень М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пархоменка Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2021 року (у складі судді Куцкіра Ю.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсними певних положень кредитної угоди (споживчого кредиту), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у травні 2021 р.

Просив визнати недійсними положення Угоди про надання кредиту № 500835822 у частині нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування кредиту, із застосуванням наслідків недійсності правочину, та зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості за вказаною Угодою із урахуванням її визнання недійсною у частині нарахування плати за її розрахунково-касове обслуговування.

На обґрунтування позовних вимог указав, що він на даний час є клієнтом АТ «Альфа-Банк» (надалі Банк).

20.07.2020 р. Головою Правління Банку було підписано акцепт «пропозиції» на укладення угоди про надання кредиту № 500835822.

Указаним акцептом погоджено позивачу надання споживчого кредиту на наступних умовах: тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту 186 279,24 грн., процентна ставка, % річних 0,01%, тип ставки «фіксована», строк кредиту 24 місяці.

Ознайомившись із указаним акцептом та його умовами, позивачем було підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р. У подальшому, під час здійснення щомісячних платежів, позивач виявив, що в суму загального щомісячного платежу - 12 458,20 грн., входить сума 5 122,68 грн. за розрахунково-касове обслуговування.

Згідно з п.1 Акцепту вбачається, що під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором. За ці послуги встановлюється наступна комісійна винагорода, за період із 3-го по 24 місяць - 2,7% від суми кредиту. При цьому, цей пункт указаний окремо від чітко виділених Умов споживчого кредиту.

Таким чином, позивач вважає, що спірний пункт є таким, що суперечить нормам закону, є несправедливою умовою для нього як споживача відповідно до ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», що є підставою для його скасування.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2021 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі сторона позивача просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-Банком було надано суду неякісні копії документів на спростовування правової позиції позивача, відтак позивач не мав змоги їх вивчити належним чином, а також надати свої заперечення щодо їх підписання;

-позивач заперечує факт добровільного, ініціативного звернення до Банку з офертою;

-укладення кредитної угоди № 500835822 стало наслідком звернення до нього співробітників Банку з пропозицією перекредитуватися, із «Офертою на укладання кредитної угоди про надання кредиту № 500835822» позивач до Банку не звертався і цей документ не підписував.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що позивачем не надано суду жодного належного доказу, який би підтверджував та доводив обставини ненадання відповідачем інформації про умови кредитування та на підтвердження того, що оспорена ним частина договору є несправедливою.

Саме позивач звернувся до Банку з Офертою щодо укладання договору споживчого кредиту. Відповідач надав Акцепт щодо Оферти на тих умовах, що були запропоновані самим же позивачем. Умова договору, яку позивач вважає несправедливою та просить визнати недійсною, була запропонована ним особисто в Оферті.

Позивач, як позичальник, був ознайомлений із паспортом споживчого кредиту, Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р. (графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), якими чітко визначена сума щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування, що підтверджується його підписами, а, отже, він погодився на такі умови кредитного договору.

Позивач, як позичальник, мав можливість протягом 14 днів із дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів (ст. 15 Закону № 1734-VII), однак, жодних дій щодо відмови від договору не вчинив, що черговий раз свідчить про те, що він погодився з усіма істотними умовами договору.

Комісія за обслуговування кредиту у вигляді розрахунково-касового обслуговування включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, а, отже, не суперечить вимогам законодавства. Натомість, несправедливими умовами за положеннями Закону № 1023-ХІІ вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що з Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р. видно, що Банк приймає пропозицію ОСОБА_1 на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р., яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Під час користування Кредитом Банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом договором. За ці послуги встановлюється наступна комісійна винагорода: а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті на укладення угоди; б) за обслуговування кредиту: за період з 1-го по 2-й місяць користування кредитом 0,0% від суми кредиту, за період з 3-го по 24-й місяць користування кредитом 2,75% від суми кредиту (а.с.11, 12).

На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 07.06.2021 р. щодо витребування від Банку копії Угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 рр. представником відповідача було надано суду копію Оферти на укладення Угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р.

Згідно з Офертою на укладення Угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р. ОСОБА_1 під час користування кредитом запропонував Банку надати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначено Договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: за обслуговування кредиту, за період з 1-го по 2-й місяць користування кредитом 0,0% від суми кредиту, за період з 3-го по 24-й місяць користування кредитом 2,75% від суми кредиту (а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч.1 ст.229 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, чинній на час укладання кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Згідно з п.8 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року №49, банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Банк зазначає реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту за рядком «Усього» у колонках 9 і 10 (відповідно) форми, наведеної в додатку 2 до цих Правил.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Комісія за обслуговування кредиту у вигляді розрахунково-касового обслуговування, включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, а, отже, не суперечить вимогам законодавства. Натомість, несправедливими умовами за положеннями Закону вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 467/555/19.

Стосовно доводів апеляційної скарги належить зауважити наступне.

Довід апеляційної скарги про те, що Банком було надано суду неякісні копії документів на спростовування правової позиції позивача, відтак позивач не мав змоги їх вивчити належним чином, а також надати свої заперечення щодо їх підписання, не заслуговують на увагу, оскільки надані Банком письмові докази, які підтверджують звернення позивача із офертою на укладання угоди про надання кредиту, містяться у матеріалах справи та є цілком читабельними.

Довід апеляційної скарги про те, що позивач заперечує факт добровільного, ініціативного звернення до Банку з офертою, знову ж таки, спростовується наявними у справі письмовими доказами.

Довід апеляційної скарги про те, що укладення кредитної угоди № 500835822 стало наслідком звернення до нього співробітників Банку з пропозицією перекредитуватися, із «Офертою на укладання кредитної угоди про надання кредиту № 500835822» позивач до Банку не звертався і цей документ не підписував, теж спростовується матеріалами справи, а саме: клопотанням ОСОБА_1 (а.с.33 зворот) і офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500835822 від 20.07.2020 р.

Висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що позичальник був проінформований про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, які Банк має право встановлювати у зв`язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Пархоменка Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 09 травня 2022 р.

Судді: