Справа № 346/3992/22
Провадження № 6/346/77/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 р.м. Коломия Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича,секретарка судового засідання: Онутчак В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання старшого державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Паращук М.В., про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Паращук М.В. звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із поданням, яким просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа. Також, просила розглянути її подання без її участі.

Аргументи виконавця Паращук М.В. полягали у тому, що у неї у провадженні знаходиться виконавче провадження щодо виконання вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 250000 гривень на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування їй моральної шкоди. Але оскільки ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, його слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України.

Оцінка суду щодо фактів.

Коломийський міськрайонним судом Івано-Франківської області 12 березня 2021 року було ухвалено вирок, який набрав законної сили 29.09.2021 року, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 250 000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди (а.с.2).

На його підставі, 12 листопада 2021 року старший державний виконавець Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Паращук М.В. двома постановами від 12 листопада 2021 року відкрила виконавче провадження №67487203, із зобов`язанням боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно, наклала арешт на грошові кошти боржника, а також оформила на його ім`я виклик державного виконавця, із зобов`язанням з`явитись до виконавця 25 листопада 2021 року, на 11 годину та надати відомості про його майнових стан (а.с.4,9,7).

При цьому вказані документи були надіслані ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, і він отримав їх 18 листопада 2021 року (а.с.3,4,7,8).

А 30 вересня 2022 року, виконавець Паращук М.В. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що з того часу він декларацію не подав і будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснив. А отже ухиляється від його виконання (а.с.1).

Оцінка суду щодо суті подання.

Відповідно до положень частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який було ратифіковано Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, і які передбачені законом.

Отже, право на свободу пересування не є абсолютним та у випадках, які передбачені законом і з метою захисту прав інших осіб, таке право може бути обмежене.

В Україні, законом який визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України є Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року №3857-XII, статтею 6 якого, виходячи з пункту 5 частини 1 вказаної статті, є ухилення громадянина України від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань за таким рішенням.

Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника громадянина України у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, саме за наявності такої підстави, встановлено пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року №1404-XVІІІ. Разом з цим суд враховує, що цивільне судочинство діє на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Зважаючи на це, саме державний виконавець, який звертається із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України повинен довести: факт не виконання боржником зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням; факт ухилення боржника від виконання такого зобов`язання; факт того, що обмеження права на свободу пересування боржника необхідно для захисту прав інших осіб.

Оцінюючи доводи державного виконавця, що викладені ним у поданні, у сукупності із наданими ним доказами суд вважає, що виконавець зміг довести наступні факти:

- вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2021 року, що набрав законної сили 29.09.2021 року, на ОСОБА_1 було покладено обов`язок сплатити на користь ОСОБА_2 250 000 гривень у якості відшкодування їй моральної шкоди (а.с.2);

- вказаний обов`язок не є виконаним станом на дату розгляду судом подання виконавця;

- ОСОБА_1 , як боржник, дійсно ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього названим судовим рішенням, оскільки у встановлений йому строк декларації про доходи та майно не подав, на виклик виконавця не з`явився, і у проміжку часу з 18.11.2021 року по 04.10.2022 року жодних заходів, спрямованих на виконання рішення суду не вчинив;

- обмеження права на свободу пересування боржника є необхідним для захисту права ОСОБА_2 , як кредитора.

Тож зважаючи на викладене, суд погоджується із тим, що подання виконавця підлягає задоволенню. Таким чином, керуючись статтями 1-26,34,76-89,258-261,351-354,441 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання старшого державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Паращук М.В., про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон) до моменту виконання вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської областівід 12 березня 2021 року (що набрав законної сили 29.09.2021 року, справа №346/6108/14-к) про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 250000 (дві п`ятдесят тисяч) гривень, на відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом п`яти днів, з дня отримання копії ухвали.

Суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою ОСОБА_1 .

Суддя Коваленко Д. С.