РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13.04.2020 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач вказує на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Витрати зумовлені подорожчанням цін на необхідні предмети харчування, одяг, взуття, відвідування школи та придбання шкільного приладдя, а також влаштування дітям відпочинку у вихідні та святкові дні, розвиток у них творчих та пізнавальних здібностей. Крім того, діти часто хворіють, а тому вона змушена самостійно нести витрати на лікування та зміцнення їх імунітету. Діти потребують додаткових витрат, які вона не може покрити самостійно, а розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім. Крім того, змінився її матеріальний стан у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, комунальні послуги, підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку та інше. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки має достатній дохід, що за її підрахунками становить від 70 000,00 грн. на місяць. Оскільки відповідач матеріально забезпечений, працює, отримує достатній дохід, фізично здоровий та працездатний, то, на думку позивача, він спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно і такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання дітей, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. на кожну дитину, що загалом становить 10 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 17.12.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.05.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, надіславши клопотання, в якому просить розглядати справу в її відсутність, оскільки вона перебуває за межами країни.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи як засобами поштового зв`язку, так і за допомогою СМС-повідомлень, своїм правом подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2013 року.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13.04.2020 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утриманні малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину з моменту подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів з 2500,00 грн. до 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, вказуючи на те, що розміру стягнутих аліментів недостатньо для утримання дітей, а її матеріальний стан погіршився через зростання цін.

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, суд не приймає до уваги твердження позивача в обґрунтування вимог на те, що розміру стягнутих аліментів недостатньо для утримання дитини, а матеріальний стан відповідача після постановлення рішення про стягнення аліментів покращився, оскільки вказані твердження не доведені належними доказами по справі.

Суд не приймає на увагу твердження позивача, що відповідач займається будівельними роботами та отримує дохід у 70 000,00 грн. в місяць, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ст.76 ЦПК України, які б підтверджували зазначені позивачем обставини. Також в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивача та стану її здоров`я як на час звернення з позовом про стягнення аліментів, так і на час звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, що унеможливлює вирішити питання щодо їх змін, які впливають на збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Суд відхиляє і надані позивачем квитанції, оскільки з них неможливо встановити, ким саме і на чиї потреби було здійснено такі витрати.

Твердження позивача про те, що розмір аліментів, які стягнуті з відповідача є недостатнім, оскільки діти навчаються, потребують повноцінного харчування, оновлення гардеробу, канцтоварів з урахуванням зростання цін на продукти харчування, житлово-комунальні послуги, побутові товари, одяг та інше, не є підставою для перегляду розміру аліментів, оскільки ст.192 Сімейного кодексу України не передбачає в якості підстави для збільшення розміру аліментів зазначені обставини.

Відтак, доказів того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача покращилося матеріальне становище або змінились обставини, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни її матеріального чи сімейного стану, стану її здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Інші доводи позивача (витрати на розваги, розвиток, лікування тощо) не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для збільшення розміру аліментів, встановлених ст.192 СК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 11, 27, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: