Провадження 2/127/2770/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінансгруп» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Укрфінансгруп» про визнання зобов`язання за кредитним договором №СМ-SMEB00/060/2006 від 17.07.2006 року припиненим.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що дана справа не належить до підсудності Вінницького міського суду Вінницької області з огляду на наступне.

Позивача, визначаючи підсудність даного спору, вочевидь, керувалася ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З цього приводу суд зазначає, що у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у п. 42 роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, процесуальним законом виключна підсудність встановлена для позовів з таким предметом, при вирішенні спору за яким вирішується питання права на таке майно; права володіння, користування ним, що в даному випадку не вирішується.

З матеріалів позову вбачається, що нерухоме майно, власником якого була позивач та яке перебувало в заставі у кредитора(-ів) як забезпечення виконання позивачем як боржником зобов`язань за кредитним договором №СМ-SMEB00/060/2006 від 17.07.2006 року, вибуло із власності позивача в результаті реалізації такого майна під час виконавчого провадження в 2019 році. Перехід права власності на нерухоме майно до інших осіб позивачем не оспорюється. Предметом даного позову є визнання припиненим зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №СМ-SMEB00/060/2006 від 17.07.2006 року, що не пов`язано з вирішенням питання набуття чи переходу права на це майно до певних осіб, його поділу, виділу, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник не з приводу нерухомого майна, а з правовідносин щодо визнання кредитного зобов`язання припиненим.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно доводів позовної заяви відповідач у справі ТОВ «Укрфінансгруп», , знаходиться у м. Київ по вул. Іоанна Павла ІІ, 20 кв.1.

Враховуючи викладене приходжу до висновку про відсутність підстав вважати, що подана позовна заява підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позивачу слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справа належить до підсудності Печерського районного суду міста Києва, тобто за місцезнаходженням юридичної особи відповідача, тому даний позов підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Згідно ч.ч.1-2 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27-28, 31- 32, 187, 260- 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінансгруп» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вулиця Володимирська, 15).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: