УХВАЛА

31 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 385/385/21

провадження № 22-ц/4809/1201/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційний суд наголошує,що у судовій практиці сформовано загальні принципи і підходи щодо прийнятності та обґрунтованості апеляційних та касаційних скарг осіб, які вважають, що рішення суду прийнято про їх права, обов`язки чи інтереси.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 17 травня 2018 року у справі №904/5618/17, від 11 серпня 2018 року у справі №911/2635/17, судове рішення, що оскаржується особою, незалученою до участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи. Тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися судом апеляційної інстанції до уваги.

Апеляційний суд звертає увагу, що перевірка права особи на звернення до суду з апеляційною скаргою передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується (розгляду по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність підстав для апеляційного оскарження, а отже і права на звернення до суду з апеляційною скаргою, є перешкодою для розгляду скарги по суті. Законність судового рішення може бути перевірено за скаргою належної особи.

Такий підхід повністю узгоджується з принципом верховенства права та такою його складовою як правова визначеність. Безпідставний апеляційний перегляд призводить до порушення принципу правової визначеності (res judicata).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 26 січня 2021 року у справі №826/23493/15, від 16 лютого 2021 року у справі № 1540/4731/18, від 25 лютого 2021 року у справі №160/2727/19, від 30 червня 2021 року у справі №465/79/18.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З аналізу зазначеної процесуальної норми вбачається, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав, свобод чи інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.

Вказана вимога процесуального закону є імперативною та не підлягає довільному тлумаченню.

Близького за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 лютого 2021 року у справі № 823/1970/16, від 23лютого 2021 року у справі № 640/17/19.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2021 року у справі №120/3569/19-а дійшов висновку, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами.

При цьому, необхідно врахувати, що рішення є таким, що прийнято стосовно прав та обов`язків особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині такого рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірні відносини у даній справі виникли між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Заяву, за результатами розгляду якої судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу, подано до суду заінтересованою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», що стверджує про набуття нею прав вимоги до боржників у виконавчих провадженнях - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, мотивувальні та резолютивні частини заочного рішення суду першої інстанції у даній справі від 29 липня 2021 року, а також оскаржуваної ухвали від 05 жовтня 2022 року, не свідчать про те, що судом вирішувалося питання про права, свободи, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ).

Апеляційний суд наголошує, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не містить доводів щодо вирішення у оскаржуваному судовому рішенні питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника, що суперечить наведеним вище вимогам процесуального закону.

Крім того, подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи із наступного.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені у ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 зазначеної процесуальної норми в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Всупереч викладеному, у апеляційній скарзі скаржником зазначені скорочені найменування юридичних осіб учасників справи.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

За вимогами ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У свою чергу, норми ст.ст. 14, 15 Закону України «Про виконавче провадження» розрізняють поняття «виконавець» та «сторони виконавчого провадження», якими є стягувач і боржник.

Як вже зазначалось вище, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні у даній справі подано заінтересованою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», вказавши як заінтересовану особу також Акціонерне товариство «Оксі Банк».

З викладеного вбачається, що у даному провадженні приватний виконавець не є ані стороною у справі, ані у виконавчому провадженні, ані заінтересованою особою, ані заявником.

Таким чином, зазначення у апеляційній скарзі приватного виконавця Шмалько О.О. як учасника провадження у даній справі є безпідставним.

Водночас, у апеляційній скарзі взагалі відсутня визначена процесуальним законом інформація щодо однієї зі сторін у справі - ОСОБА_1 .

За п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Скаржником зазначеної вимоги процесуального закону не дотримано, оскільки не надано копій (примірників) апеляційної скарги для інших учасників справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що процесуальним законом імперативно та без жодних виключень встановлений обов`язок скаржника надавати копії апеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи. Зазначена процесуальна вимога не є формальною, оскільки у даному випадку саме таким чином досягається забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 5 ст.356 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

У п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у даній справі складає 496,20 грн (2481,00 грн х 0,2 = 496,20 грн).

Разом з тим, доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі до суду не надано, визначених Законом підстав звільнення скаржника від сплати судового збору апеляційна скарга не містить.

За ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року, - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

-виправлену апеляційну скаргу, у якій правильно зазначити склад та найменування учасників справи, а також навести обґрунтування вирішення судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі питання про право, інтерес та/або обов`язок скаржника;

- копії (примірники) апеляційної скарги для всіх учасників провадження у справі;

- докази сплати судового збору у сумі 496,20 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду

або

-навести визначені Законом підстави звільнення скаржника від сплати судового збору та надати відповідні докази.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич