Ухвала

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 202/32035/13

провадження № 61-12009ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі -

АТ КБ «ПриватБанк») - адвокат Істамова І. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у цивільній справі № 202/32035/13.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I. Щодо строку на касаційне оскарження

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року не містить вказівки на дату складання її повного тексту, отже подання касаційної скарги 28 листопада 2022 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на запровадження 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України, а також на те що вперше подав касаційну скаргу 25 серпня 2022 року, яка була повернута ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2022 року.

Надаючи оцінку наведеним заявником підставам для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження Верховний Суд виходить із того, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Щодо поданої вперше касаційної скарги у серпні 2022 року, то Верховний Суд двічі - в ухвалі від 13 вересня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху та в ухвалі від 17 жовтня 2022 року про продовження строку для усунення недоліків, вказував на необхідність надання доказів поважності причин пропуску строку касаційного оскарження (які можуть бути, наприклад супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт, довідка суду щодо отримання/неотримання

АТ КБ «ПриватБанк» копії повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року тощо).

Одночасно Верховний Суд вказував, що надані банком документи, а саме копія першого аркуша копії оскаржуваної постанови апеляційного суду зі штампом реєстрації вхідної кореспонденції АТ КБ «ПриватБанк» 28 липня 2022 року не доводить поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Разом із тим повторно подаючи касаційну скаргу заявник не надав документів, які б містили інформацію про дату вручення оскарженої постанови АТ КБ «ПриватБанк» або про те, що дата складання повного тексту цієї постанови відмінна від дати розгляду справи (20 липня 2022 року).

Таким чином наразі, наведені АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження не доведені, а отже не можуть бути визнані поважними.

Представник банку не позбавлений можливості звернутися до Дніпровського апеляційного суду для з`ясування дати складання повного тексту оскарженої постанови, а також можливості ознайомитись із матеріалами справи № 202/32035/13 в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська та зробити копії відповідних документів, які стосуються дати направлення/вручення копії оскарженої постанови АТ КБ «ПриватБанк».

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

ІІ. Щодо процесуальної вимоги

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до акціонерного товариства «Акцент-Банк»,

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року в частині позову АТ КБ «ПриватБанк» до АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 07 квітня 2021 року скасовано постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року в частині закриття провадження щодо позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості до АТ «Акцент-Банк» та у частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року апеляційний суд переглядав рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року лише в частині вирішення вимог АТ КБ «ПриватБанк» до АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Отже зустрічний позов у розглядуваній справі вже вирішено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 08 червня 2016 року та постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, які в цій частині набрали законної сили.

Натомість в касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» серед іншого просить Верховний Суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1

ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду та посилання на пункт 4 частини другої статті 389, частину третю статті 411 ЦПК України.

Частина третя статті 411 ЦПК України містить чотири пункти, якими передбачені окремі підстави для скасування судового рішення, натомість заявник в касаційній скарзі чітко не зазначає які саме порушення норм процесуального права, передбачені частиною третьою статті 411 ЦПК України, допущені апеляційним судом.

При цьому заявнику необхідно врахувати, що підстава передбачена пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Формальне зазначення у касаційній скарзі про те, що підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, без конкретизації випадків передбачених відповідними пунктами частин першої та/або третьої статті 411 цього Кодексу не є належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІV. Щодо надання копій касаційної скарги відповідно до учасників справи

До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

ПАТ КБ «ПриватБанк» до касаційної скарги додав одну її копію, в той час як у справі, окрім заявника, беруть участь акціонерне товариство «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 .

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) зазначення відомостей щодо дати отримання оскарженої постанови апеляційного суду АТ КБ «ПриватБанк» та наданням доказів, які підтверджують ці обставин, а також поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження;

2) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній:

- клопотання (процесуальної вимоги) з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції передбачених статтею 409 ЦПК України;

- підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга

з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі;

У разі подання касаційної скарги через систему Електронний суд до неї мають бути додані докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого Електронного кабінету в системі Електронний суд.

У разі подання касаційної скарги не в електронній формі (засобами поштового зв`язку тощо) копії уточненої скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у цивільній справі № 202/32035/13 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення АТ КБ «ПриватБанк» копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, а у разі, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович