Номер провадження: 22-ц/813/8258/22
Справа № 502/366/21
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Воронцової Л.П. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря: Кузьміч Г.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, про те, що на підставі наказу № 66 від 08.08.2012 року вона була прийнята на роботу на посаду диспетчера ГНП ТОВ «Октан».

16 лютого 2021 року їй зателефонував бухгалтер ОСОБА_2 , і повідомив, що вона до кінця дня повинна передати всі справи своєму керівнику, оскільки вона звільнена з роботи у зв`язку з численними скаргами споживачів. На її прохання надати можливість ознайомитись зі скаргами споживачів, відповіді не отримала.

16 лютого 2021 року вона відпрацювала повний робочий день та після передачі всієї документаціїї будь-яких претензій до неї щодо невиконання трудових обов`язків не було, як і наказу про її звільнення, оскільки бухгалтер ОСОБА_2 , який готував наказ, не знав формулювання підстав для її звільнення. Наказ про її звільнення з підписом директора був відсутній і наступного дня.

17 лютого 2021 року вона прийшла в офіс ТзОВ Октан для отримання наказу про звільнення, однак наказу не було, а бухгалтер ОСОБА_2 вів перемовини із юристом по гучномовцю про те, як вірно і вигідно адміністрації її звільнити з роботи

В період з 01.02.2021 року до 17.02.2021 року ніхто із керівництва ТзОВ Октан не ознайомлював її з доповідними від 01.02.2021 і 11.02.2021.

При отриманні 22.02.2021 наказу про звільнення їй стало відомо, що підставою звільнення є доповідна від 11.02.2021, акт про відмову надати пояснення від 15.02.2021 і наказ про оголошення їй догани від 04.02.2021.

Однак, на момент видачі наказу про звільнення, їй не надавались для ознайомлення зазначені документи, вони були надані на її вимогу лише 23.02.2021 року.

З документами, що стали підставою її звільнення вона не згодна, 11.02.2021 року вона не запізнювалась на роботу, крім того її начальник ОСОБА_3 не був присутнім на ГНП 11.02.2021 року та не міг засвідчити факт її запізнення, так як займає посаду головного механіка ТОВ «Октан» і на той час перебував на автобазі ТОВ «Октан», яка знаходиться за іншою адресою, що свідчить про неправомірність та незаконність складання доповідної записки.

Вказує на те, що як Вимогу №1 так і Акт № 1 від 01.02.2021 року та Акт № 2 від 02.02.2021 року складено незаконно, запізнення на роботу 01.02.2021 року вона не допускала, і керівництво не вимагало від неї будь-яких пояснень порушення трудової дисципліни, про їх існування дізналася із наказу про звільнення, як і про оголошення їй догани, отримала вказані документи на свою вимогу після звільнення. Наказ № 4 від 04.02.2021 року про оголошення їй догани є надуманим, не відповідає дійсності, складений з метою її звільнення та після звільнення, оскільки свої трудові обов`язки вона виконувала своєчасно, запізнень на роботу не допускала.

Зазначає, що наступні дні їй телефонували з роботи та пропонували звільнитися за власним бажанням, однак вона відмовилася, поскільки іншої роботи не має, після чого її повідомили, що вона буде звільнена за статтею.

Вважає, що всі доповідні, акти були складені після її звільнення.

Незаконним звільненням їй було завдано моральної шкоди, яка виразилась у порушенні її законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, призвело до зниження її престижу і ділової репутації.

Уточнивши позовні вимоги, просила поновити її на посаді диспетчера ГНП ТОВ «Октан», стягнути з ТОВ «Октан» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.02.2021 року по день винесення судового рішення, стягнути моральну шкоду у сумі 200 000 грн.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним запис в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення з посади диспетчера на підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» за № 2-К від 16.02.2021 року. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Октан» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади диспетчера 22.02.2021 р. і внести відповідний запис до трудової книжки працівника. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з вини власника з розрахунку за 4 робочих дні у період з 17.02.2021 р. по 22.02.2021 р. в сумі 1092,68 грн з подальшим утриманням зі вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з вище зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначила, що воно є незаконним, необґрунтованим, судом неповно з`ясовано обставини, шо мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності із застосуванням догани є незаконним, оскільки при винесенні наказу №4 від 04.02.2021р. відповідачем було порушено вимоги чинного трудового законодавства, вказаному наказу не була надана належна оцінка судом.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не врахував правові висновки ВС, а саме: постанову Касаційного цивільного суду ВС від 18 березня 2021 року у справі № 219/2474/19, постанову від 09 грудня 2021 року у справі № 489/58/20, не проаналізував зміст наказу № 4 про оголошення догани від 04.02.2021р. і наказу № 2-К від 16.02.2021 року на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства та усталеної судової практики вищої судової інстанції.

Вказує на те, що відповідно до практики ВС, наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто, зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Таким вимогам Закону вищезазначені накази не відповідають, крім того в наказі від 04.02.2021 року зазначається, що догану було оголошено через порушення нею трудової дисципліни (запізнення на роботу 01.02.2021р.), і в якості підстави фіксації порушення в ньому зазначено доповідну записку від 01.02.2021р., однак вказана доповідна записка не є належним та допустимим доказом, оскільки вона була складена людиною, яка не могла достеменно та особисто встановити час її прибуття на роботу, оскільки сам ОСОБА_3 був відсутній на роботі на ГНП (це підтверджується його показами в процесі допиту як свідка, що зафіксовано в протоколі судового засідання від 15.09.2021 р.), крім того, в своїх показах (допитаного як свідка) ОСОБА_3 взагалі наводить обставини, які абсолютно не відповідають змісту складеної ним доповідної записки від 01.02.21р., що свідчить про те, що ОСОБА_3 , який склав доповідні записки, на підставі яких їй було оголошено догану та звільнено згідно ст. 40 п. З КЗпП України, сам особисто не був обізнаний, чи дійсно було запізнення на роботу з її боку 01.02.2021р та 11.02.2021 р., взагалі.

Звертає увагу на те, що час прибуття її на роботу, фіксувався іншою особою ОСОБА_4 , та саме з його слів ОСОБА_3 склав вищезазначену доповідну записку.

Суд безпідставно проігнорував покази ОСОБА_4 , про те, що офіційно жодна посадова особа ТОВ «Октан» не уповноважувала його вести табелювання прибуття на роботу співробітників, так само відсутня посадова інструкція, яка б йому надавала таке право чи визначала б в якості обов`язків. Вказаний факт, що ОСОБА_4 відповідно до посадової інструкції не наділений правом здійснювати табелювання прибуття на роботу працівників підтвердив і директор ТОВ «Октан» - ОСОБА_5 - в своїх показах в судовому засіданні 31.05.2021 року. Крім того, ОСОБА_4 не надав суду докази, які б підтвердили інформацію щодо неможливості додзвонитися клієнтам на ГНП 01.02.2021р. та 11.02.2021 о 8.00 годині ранку , на що посилається ОСОБА_3 в своїх доповідних записках, тому наданий відповідачем табель робочого часу (а. с. 75), не є належним та допустимим доказом.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші акти, табелі обліку використання робочого часу, які б підтвердили факт її відсутності на роботі.

Вказує на те, що в порушення норм ст. 29 КЗпП України її як працівника ТОВ «Октан» після прийому на роботу і до самого звільнення взагалі не ознайомили під підпис з посадовою інструкцією і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Крім того, надані відповідачем до суду Правила внутрішнього розпорядку ГНП, затверджені зборами трудового колективу ГНП ТОВ «Октан», протокол зборів працівників ГНП від 20.10.20 р. № 1 є неналежним доказом у справі, оскільки вони розповсюджуються не на всіх працівників ТОВ «Октан», ГНП - це лише один із підрозділів ТОВ «Октан», а не весь трудовий колектив ТОВ, як того вимагає чинне законодавство України (на зборах були присутні представники тільки одного з підрозділів ТОВ), крім того вказані Правила не регулюють трудові відносини, які існували між нею і відповідачем.

Вказує на те, що наданим суду відповідачем протоколом зборів працівників ГНП ТОВ «Октан» від 20.10.20 р. № 1 прийнято нові Правила внутрішнього трудового розпорядку ГНП у зв`язку з тим, що восени скорочується тривалість світового дня з 02.11.2021р. встановлені час початку та закінчення роботи (8.00 - 13.00-14.00 перерва - 17.00), однак вказані Правила вступили в дію вже після її звільнення та не могли регулювати трудові відносини між нею та відповідачем. (а.с. 194-196)

Зазначає, що суд при винесенні оскаржуваного рішення проігнорував правову позицію, висловлену в Постанові Касаційного цивільного суду ВС України від 05 березня 2020 року у справі № 752/22912/18, що обов`язковим у такій категорії справ є встановлення факту ознайомлення працівника з посадовими обов`язками та Правилами внутрішнього трудового розпорядку по підприємству після укладення трудового договору, що не було, здійснено відповідачем , і останній це підтвердив в судовому засіданні.

Крім того, суд безпідставно проігнорував покази бухгалтера ОСОБА_6 , (який є повноважним здійснювати облік відпрацьованого часу працівниками підприємства) про те, що запізнень позивачки він не бачив, як і наказів про догану та звільнення, жодного акту стосовно неї не складав, лише роздрукував переданий юристом документ про звільнення.

Апелянт звертає увагу суду на те, що про існування доповідної записки ОСОБА_3 від 01.02.21р. (за вх. № 1), вимоги № 1 від 01.02.21р. (вих. № 1), акту № 1 від 01.02.21р. (вих. № 2), наказу про догану від 04.02.21р. (вих. № 4), доповідної записки від 11.02.21р. (вх. № 2), вимоги № 2 від 11.02.21р. (вих. № 5) акту № З від 11.02.21р. (вих. № 6), акту №4 від 15.02.21р. (вих. № 7) - (а. с. 15, 20, 21, 22, 59, 60, 63, 64, 66), вона дізналася лише після отримання наказу про звільнення - 22.02.21р., отримала та ознайомилась з вищезазначеними документами лише після її заяв на отримання (а. с. 13,18, 23). Жодної вимоги про надання пояснень про її запізнення на роботу вона не отримувала до 22.02.2021р., з наказом про оголошення догани її ніхто не ознайомлював, актів про її відмову в підписанні зазначених документів не складав, відповідачем не було здійснено жодної спроби ознайомити її з цими документами.

Зазначає про невизначеність порядку та часу складання вказаних вище документів, про що свідчать суперечливі покази, які були надані бухгалтером ( ОСОБА_6 ) та директором підприємства ( ОСОБА_5 ) в судових засіданнях, а саме: ОСОБА_5 вказував, що вимоги складав відділ кадрів, який представлений виключно ОСОБА_6 , натомість ОСОБА_6 , який виконує ці обов`язки, це спростовує, зауважуючи, що він не складав жодного документу стосовно ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 не міг взагалі визначитися, за які дисциплінарні порушення її було звільнено, хаотично називав підставами для звільнення і «скарги клієнтів», але не зрозуміло на що, . «що грубить», «тому звільнили за запізнення», при цьому не надав жодного доказу скарг клієнтів на неї та грубого поводження; показами юриста ОСОБА_7 спростовуються покази директора ОСОБА_5 , про те, що наказ про звільнення був підписаний ним 16.02.21р., оскільки навіть станом на 18.02.21р. такого документу ще не було складено. Зазначає, що суд вийшов за межі її позивних вимог, зобов`язавши відповідача внести зміни щодо дати звільнення до її трудової книжки і стягнув середній заробіток за дні затримки видачі трудової книжки.

Просила скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме: скасувати наказ про оголошення догани № 4 від 04.02.2021р., скасувати наказ про звільнення № 2-К від 16.02.2021р., поновити на займану посаду в ТОВ «Октан», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 лютого 2021 року по 09.08.2022 р. в розмірі 110 964,90 гри., стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн..

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, на підставах, зазначених у ній, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, про задоволення позовних вимог. Пояснила, що порушень трудової дисципліни вона не допускала, на роботу не запізнювалася, сумлінно виконувала роботу, скарг від клієнтів не мала. Вважає, що документи, покладені в основу її звільнення, були складені підприємством вже після її звільнення, про доповідні від 01.02.2021 і 11.02.2021 р. їй не повідомляли, пояснень не вимагали, вимог не вручали, про існування наказу від 04.02.2021 року про оголошення догани вона дізналася вже після звільнення і ці документи були надані їй відповідачем лише на її вимогу. Доповідні начальника ГНП Короткова С.А. про її запізнення на роботу вважає неналежними доказами, оскільки безпосередньо ОСОБА_3 не могло бути відомо про її запізнення, оскільки робочий день останнього розпочинається із його присутності на нараді директора товариства, яке знаходиться за іншою адресою, ніж підрозділ ГНП, що останній і не заперечував. Складання вказаних доповідних на підставі обліку, здійсненого інженером ГНП ОСОБА_4 вважає незаконним, оскільки в обов`язки останнього не входило табелювання працівників ГНП, табель веде бухгалтер офісу ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що йому не було відомо про її запізнення на роботу. Про існування скарг від споживачів на роботу диспетчера ГНП їй не відомо, ні в період її роботи, ні після звільнення керівництво не надавало їй на ознайомлення та не повідомляло в усній формі про надходження таких скарг, не вимагало надання пояснень. За період роботи у відповідача її не було ознайомлено ні із функціональними обов`язкам, ні із Правилами внутрішнього трудового розпорядку. На зборах, протокол яких надано відповідачем суду, про затвердження змін до Правил внутрішнього трудового розпорядку вона присутня не була, його зміст до неї не доводився.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги не визнав, зазначив, що звільнення позивачки відбулося у відповідності до вимог закону та порядку накладення дисциплінарного стягнення, за систематичне невиконання останньою трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме за систематичне запізнення на роботу, що мало місце після накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за запізнення на роботу 01.02.2021 року на 30 хвилин та знову повторилося 11.02.2021 запізнення на 18 хвилин. Доповідні записки складалися начальником ГНП Коротковим С.А. на підставі зафіксованих інженером ОСОБА_4 запізнень позивачки на роботу, їй намагалися вручити вимоги про надання пояснень щодо запізнення, однак від отримання вимог і від надання пояснень ОСОБА_1 відмовлялася, про що були складені відповідні акти, як і від отримання наказу від 04.02.2021 про оголошення їй догани, про що також було складено акт. Відповідальним за ведення табеля обліку робочого часу по підприємству в цілому є бухгалтер ОСОБА_6 . Наслідком запізнення позивачки на роботу стали скарги споживачів, які не могли додзвонитися до диспетчера і зменшення об`ємів реалізації їх товару.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарг, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до наказу № 66 від 08 серпня 2012 року ОСОБА_1 прийнято на роботу диспетчером на ГНП ТзОВ Октан з 08 серпня 2012 року з випробувальним терміном 1 місяць з окладом згідно штатного розпису. (т.1 а.с. 56).

Наказом по ТзОВ Октан № 4 від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 , диспетчеру ГНП, за порушення трудової дисципліни (запізнення на роботу 01.02.2021) оголошено догану. (т. 1 а.с. 66).

Підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вказано доповідна записка вх.№1 від 01.02.2021 , акти №1 від 01.02.2021 і №2 від 02.02.2021 про відмову підписати вимогу №1 про надання письмових пояснень, та відмову надання письмових пояснень з причин запізнення на роботу.

Відповідно до змісту доповідної записки від 01.02.2021 начальника ГНП Короткова С.А. на ім`я директора ТзОВ Октан ОСОБА_5 , ОСОБА_1 запізнилася на роботу на 30 хвилин, приступила до роботи о 8 год 30 хвилин, клієнти не могли додзвонитися до ГНП для оформлення заявок на доставку газу в балоні, на його зауваження ОСОБА_1 не реагувала, із клієнтами поводилась образливо, принижувала їх. (т.1 Відповідно до змісту Вимоги № 1 від 01.02.2021 , ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення щодо запізнення. (т.1 а.с.59).

Згідно Акту № 1 від 01.02.2021 по ТзОВ Октан ОСОБА_1 вімовилася від підписання вимоги. (т.1 а.с.61).

Згідно до змісту Акту №2 від 02.02.2021 по ТзОВ Октан ОСОБА_1 , відмовилася від надання письмових пояснень щодо причин запізнення на роботу.(т.1а.с.62).

Вказані акти підписані директором ТОВ Октан ОСОБА_5 , начальником ГНП ОСОБА_3 і інженером ГНП ОСОБА_4 .

Згідно Акту від 05.02.2021 по ТОВ Октан, ОСОБА_1 запропоновано ознайомитися і підписати наказ №4 від 04.02.2021 про оголошення догани, від ознайомлення і підпису наказу остання відмовилася, текст наказу було їй зачитано . (т.1 а.с. 65).

Наказом № 2-К від 16 лютого 2021 року по ТзОВ Октан ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 16.02.2021 за ст. 40 п. 3 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків та правил внутрішнього трудового розпорядку. Підстава: доповідна записка про порушення трудової дисципліни від 11.02.2021, акт від 15.02.2021 про відмову надати письмові пояснення причин запізнення на роботу, наказ №4 від 04.02.2021 про оголошення догани. У даному наказі є запис, вчинений ОСОБА_1 22.02.2021 з жодним із перерахованих пунктів підстав звільнення ознайомлена не була на час відсторонення від займаної посади 16.02.2021 о 15.45 год.(т.1а.с.67).

11 лютого 2021 року на ім`я директора ТОВ Октан ОСОБА_8 начальником ГНП Коротковим С.А. складено доповідну про те, що ОСОБА_1 неодноразово за лютий 2021 року запізнювалася на роботу, незважаючи на його численні зауваження на її адресу про початок робочого дня о 08.00 годині, постійно запізнюється, запізнилася на 18 хвилин, приступила до роботи о 8 год. 20 хв.(т.1а.с.58).

Відповідно до Вимоги №2 від 11.02.2021 по ТОВ Октан директором фірми запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо запізнення на роботу 11.02.2021 на 18 хвилин.(т.1а.с.60)

Згідно Актів №3 від 11.02.2021 і №4 від 15.02.2021, складених та підписаних директором ТОВ Октан ОСОБА_5 , начальником ГНП Коротковим С.А., інженером ГНП ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовилась від підписання вимоги № 2 від 11.02.2021 року не пояснивши причини та від надання письмових пояснень.

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала на ім`я директора ТОВ Октан заяву про видачу їй документів, що стали підставою притягнення її до дисциплінарних стягнень. (т. 1 а.с. 68)

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

До юридичних фактів, які підлягають встановленню при вирішенні спору про законність звільнення з вказаних підстав, відноситься зокрема, чи мав місце дисциплінарний проступок під час раніше застосованих заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, перед застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень відповідач зобов`язаний був отримувати від неї письмові пояснення за кожне порушення трудової дисципліни, урахувати ступінь тяжкості кожного вчиненого проступку та попередню роботу.

Аналіз положень пункту 3 статті 40 КЗпП України дає підстави для висновку, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, та порушив її знову, тому при звільненні працівника із зазначених підстав, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Отже, необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 допустила порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, спізнилася на роботу 01.02.2021 року на 30 хвилин і повторно, після притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани наказом від 04.02.2021 року допустила запізнення на роботу на 18 хвилин.

Враховуючи, що позивач відмовилася від надання письмових пояснень щодо запізнень на роботу, були складені працівниками відповідача відповідні акти про відмову від дачі пояснень, ознайомлення і підписання наказу від 04.02.2021 року про оголошення догани, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про дотримання відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення порядку його накладення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивачки про те, що вимоги про надання письмових пояснень, акти про відмову від надання пояснень та отримання і підписання наказу від 04.02.2021 року були складені після її звільнення, окрім стверджень ОСОБА_1 , не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тому підлягають відхиленню.

Не приймаються до уваги і підлягають відхиленню доводи скарги про те, що доповідні начальника ГНП Короткова С.А. на ім`я директора товариства про запізнення її на роботу 01.02.2021 і 11.02.2021 р. не являються належними доказами порушення нею трудової дисципліни, тому що ОСОБА_3 не був і не міг бути їх очевидцем, і його робочий день розпочинався з участі у нарадах в головному офісі товариства, оскільки такі доповідні ним, як начальником підрозділу, у якому працює позивачка, складено на підставі інформації, наданої інженером ГНП Колесніковим Г.Л., що обидва підтвердили в суді першої інстанції, як свідки.

Колегія суддів вважає щодо доводів скарги позивачки про те, що протокол зборів, на якому остання присутня не була, і рішення по ГНП Октан від 20.10.2020 року про внесення змін до Правил внутрішнього трудового розпорядку і перехід на режим роботи замість з 8.30 год. на з 8.00 год, які вводяться в дію з 01.11.2021 року, тобто після її звільнення, не спростовують факту обізнаності ОСОБА_1 про режим роботи ГНП з 8.00 години.

Таким чином, перед застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень відповідач зобов`язаний був отримувати від неї письмові пояснення за кожне порушення трудової дисципліни, урахувати ступінь тяжкості кожного вчиненого проступку і заподіяної нею шкоди, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Колегія суддів вважає, що відповідачем у повній мірі не враховані вищезазначені критерії при застосуванні конкретного виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пропрацювала на фірмі більше восьми років, відомостей про неналежне виконання нею трудових обов`язків у попередні роки матеріали справи не містять, і на таке відповідач не посилався, докази надходження скарг від споживачів на роботу диспетчера ГНП, зменшення об`ємів продажу і перебування такого у причинному зв`язку з режимом роботи позивачки, відповідач суду не надав. При цьому, слід врахувати незначне запізнення на роботу позивачки і не належне виконання відповідачем своїх обов`язків, покладених на нього законодавством, зокрема, ознайомлення під підпис з посадовими обов`язками позивачки і Правилами внутрішнього трудового розпорядку, зміну на ГНП з 01.11.2020 року режиму роботи : замість початку робочого дня з 8.30 на перехід початку робочого дня з 8.00 години.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наказ про звільнення є незаконним, звільнення позивачки з роботи, як захід дисциплінарного стягнення є неспівмірним, допущеним нею порушенням трудової дисципліни, з урахуванням всіх критеріїв у сукупності, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню, постановлення нового судового рішення про часткове задоволення позову, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2021 по 26.12.2022 року в сумі 126 751,22 грн ( заробітна плата грудень 2020, січень 2021: 5100 грн і 6100 грн, виходячи з кількості робочих днів у цей період 22 і 19, середньоденний заробіток складає 273,17 грн за 464 робочі дні). Підлягає стягненню з відповідача заподіяна незаконним звільненням позивачки моральна шкода в сумі 2 000 грн., визначена з урахуванням принципу розумності і справедливості та судові витрати понесені позивачкою пропорційно до задоволених вимог в сумі 9670 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді диспетчера ГНП Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» з 17 лютого 2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» на користь ОСОБА_1 126 751 гривень 22 копійки заробітної плати без урахування податків та обов`язкових платежів, за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2021 року по 26 грудня 2022 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 000 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 9 670 гривень 40 копійок

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Л.П.Воронцова

Судді : П.Я.Ігнатенко

О.М.Полікарпова

Повний текст постанови складено 28 грудня 2022 року.