Справа № 161/4010/22
Провадження № 2/161/2271/22
У Х В А Л А

11 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Філюк Т.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про зміну розміру визначених платежів та звільнення від них, -

в с т а н о в и в :

04 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного комунального підприємства « Луцьктепло» про зміну розміру визначених платежів та звільнення від них.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд у порядку, передбаченого законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави звільнення від сплати судового збору встановлені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Фактичний аналіз змісту вищевказаних законодавчих норм свідчить про те, що процесуальна можливість звільнення судом від належних до оплати судових витрат, зокрема й судового збору, належить до дискреційних повноважень суду, а тому немає імперативного характеру.

В свою чергу судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 посилається на важкий матеріальний стан, тобто фактично на наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 довідки про доходи № 8561504, виданої 17.01.2022 року ГУ ПФУ у Волинській області, за період з січня 2021 року по грудень 2021 року, сума пенсії за попередній календарний рік складає 29436, 36 грн, тобто середній розмір пенсії 2453, 03 грн, що перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2022 року.

Розмір судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою, виходячи зі змісту заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, становить 992,40 грн, що складає 3.37 % відсотка розміру річного доходу заявника, тобто не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу.

За наведених обставин, суд виходить із мінімального розміру судового збору, передбаченого пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: за звернення до суду фізичною особою з вимогою майнового характеру.

Разом з тим, предметом позову є вимога, яка не пов`язана із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодуванням шкоди здоров`ю.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, позивач не надав суду достатніх доказів, які б свідчили, що за своїм майновим станом, останній позбавлений можливості сплатити судовий збір, а відтак відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про зміну розміру визначених платежів та звільнення від них- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.