Справа № 348/2535/21
Провадження № 22-ц/4808/442/22
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Грещука Р.П. у м. Надвірна, повний текст якого складено 28 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 30 вересня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Однак, у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці та отриманням щомісячної допомоги при народженні дитини, потребує матеріальної допомоги як на утримання дітей, так і на своє утримання. Вказувала на те, що відповідач має офіційний дохід, так як працює в СП «Міська поліклініка № 5» КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської ради» на посаді терапевта, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, а тому має можливість їх утримувати.

Враховуючи викладене, позивачка просила стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей, а також стягувати з відповідача в її користь кошти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років та стягнути із відповідача понесені нею судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 22.11.2021 і проводити щомісячно до повноліття дітей.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Стягнення коштів ухвалено розпочати з 22.11.2021 року і проводити щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2100,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 1816,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не було враховано його стан здоров`я, а саме те, що він є особою з інвалідністю (бронхіальна астма), у зв`язку з чим змушений постійно проходити стаціонарне лікування 2 рази на рік та постійно лікуватися амбулаторно.

Крім того, суд не врахував, що загальна сума його чистого доходу становить 9061,69 грн. Із вказаної суми він щомісячно оплачує орендну плату у розмірі 2500 грн та комунальні платежі. Відтак, якщо він буде сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, йому на проживання залишиться лише 925,46 грн. У той час як витрати на утримання дружини становитимуть 2113,58 грн, тобто більше, ніж в два рази. З огляду на це, вважає, що суд позбавив його засобів на існування, ухвалюючи рішення жодним чином не врахував його інтереси, а діяв виключно в інтересах позивачки.

На підставі викладеного, просив скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення із нього на користь ОСОБА_2 коштів на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаної вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що апелянт у відзиві на позовну заяву частково визнавав її вимоги щодо стягнення із нього коштів на її утримання, а саме в розмірі 1/12 частини всіх видів його доходів (заробітку), тому не зрозуміло чому в суді апеляційної інстанції він змінив свою думку.

Також позивачка вказує на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із апелянта коштів на її утримання, оскільки неможливість надання матеріальної допомоги дружині чоловіком повинна мати абсолютний, об`єктивний характер. У той же час, апелянт не відноситься до категорії непрацездатних осіб, інших утриманців не має, має стабільний дохід.

Із урахуванням викладеного, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не оскаржується, а тому, відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Отже, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 вересня 2017 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5).

Згідно із довідкою Надвірнянської міської ради Краснянського старостинського округу № 4 від 11 листопада 2021 року № 1031, до складу сім`ї ОСОБА_2 входить: син ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , мама ОСОБА_8 , брат ОСОБА_9 , баба ОСОБА_10 (а.с. 6).

Відповідно до акта обстеження, складеного депутатом Надвірнянської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 944, джерелами утримання сім`ї ОСОБА_2 є: допомога на утримання дітей та пенсія бабусі (а.с. 7).

Згідно із наказом № 42-к ТОВ «Комфорт-здоров`я» Медичний центр «Франкомед» від 30 листопада 2021 року, ОСОБА_3 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря поліклінічного відділення з 01 грудня 2021 року (а.с. 26).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 414229, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства (3 група інвалідності). Інвалідність встановлена на строк до січня 2023 року (а.с. 28).

Відповідно до довідки про доходи ТОВ «Комфорт-здоров`я», ОСОБА_3 за грудень 2021 року нараховано заробітну плату у розмірі 8367,92 грн (а.с. 54).

ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої з липня 2021 року по грудень 2021 року становив 2200 грн, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 800 від 29 грудня 2021 року (а.с. 55).

Згідно із договором оренди квартири у приватної особи від 01 червня 2021 року, ОСОБА_3 орендує у ОСОБА_11 однокімнатну квартиру. Термін оренди складає 12 місяців. Розмір орендної плати - дві тисячі п`ятсот гривень за місяць + комунальні платежі (а.с. 25).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, законодавством України у сфері сімейних відносин передбачено право дружини - матері на утримання, чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 19 січня 2018 року по справі № 541/1208/16-ц).

Згідно вимог частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини дійшов правильного висновку про те, що позивачка на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач офіційно працевлаштований та отримує доходи, інші утриманці у нього відсутні, відтак спроможний надавати матеріальну допомогу як на утримання дітей, так і на утримання дружини.

Проте, при визначенні розміру аліментів на дружину, суд не врахував, що можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років обмежені його ж обов`язком утримувати малолітніх дітей та забезпечувати свою життєдіяльність, тому відрахування із його щомісячних доходів в розмірі 1/5 частини на користь позивачки буде суттєвим тягарем для нього, що не відповідає положенням сімейного законодавства щодо дотримання при вирішенні справ цієї категорії тієї умови, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, має, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом до стягнення з відповідача на користь позивачки розмір аліментів на її утримання підлягає зменшенню із 1/5 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно та вважає, що такий розмір утримання відповідає визначеним статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного судочинства, якими, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність. Крім того, визначаючи розмір аліментів на дружину, колегія суддів також враховує, що відповідач в суді першої інстанції погоджувався на їх сплату в розмірі 1/12 частини від його заробітку (доходу), чим підтвердив свою можливість утримувати дружину.

У той же час, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги апелянта щодо відмови у задоволенні позову в оскаржуваній ним частині, оскільки неможливість надання матеріальної допомоги дружині з боку чоловіка повинна мати абсолютний, об`єктивний характер.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовими витрати є, у тому числі, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на те, що суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , виникла необхідність й у зміні розподілу судових витрат, виходячи із пропорційності розміру задоволених вимог. Так, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 заявляла дві вимоги: щодо стягнення аліментів на дітей та щодо стягнення аліментів на неї. В частині стягнення аліментів на дітей рішення суду не оскаржувалося, в частині стягнення аліментів на утримання позивачки колегія суддів дійшла висновку про зменшення їх розміру з 1/5 на 1/8 частини. Понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу становлять 2100 грн. Судом ухвалено також стягнути із відповідача на користь держави 1816 грн судового збору. Крім того, за подання апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1362 грн. Отже, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог (62%), рішення суду слід змінити в частині розміру судових витрат, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу з 2100 грн до 1701 грн та стягнувши із відповідача на користь держави 953,40 грн судового збору (908 грн за вимогу щодо стягнення аліментів на дітей + 45,4 грн (сума судового збору, виходячи із пропорційності розміру задоволених позовних вимог за мінусом коштів, які підлягають компенсації на користь відповідача з боку держави, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року було зупинено дію оскаржуваного рішення. Враховуючи, що суд дійшов висновку про зміну судового рішення, його дію слід відновити.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання змінити.

Зменшити визначений до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розмір аліментів із 1/5 частини до 1/8 частини усіх видів його заробітку щомісячно.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року змінити в частині розміру судових витрат, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу з 2100 грн до 1701 грн та зменшивши розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_3 на користь держави з 1816 грн до 953,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Відновити дію рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2021 року.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта