Справа № 159/5142/22
Провадження № 2-о/159/227/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту народження, -

в с т а н о в и в:

Стислий зміст вимог заявника.

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, зокрема, прохає суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 год.50 хв. в м.Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна, народила дитину жіночої статті - ОСОБА_3 , вагою 3630 грам, від батька, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Фергана, Узбекистан.

Необхідність встановлення даного факту мотивовано неможливістю провести державну реєстрацію дитини. Оскільки отримати свідоцтво про народження дитиниу відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати свідоцтво про народження дитини встановленого законодавством України зразка, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому прохає суд ухвалити рішення, яким заяву про встановлення факту народження задовольнити.

Стислий виклад позиції інших учасників справи.

Заінтересована особа та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, кожен зокрема, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності.

Рух справи в суді.

Заява надійшла до суду 19 грудня 2022 року.

20 грудня 2022 року відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує повністю.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Навої, Узбекистан, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 27.03.2007 року Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , уродженець міста Фергана, Узбекистан, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 31.10.2019 року органом № 6528. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (витяг до закордонного паспорту, орган що видав № 2110 , дійсний до 31.10.2022 року).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у зареєстрвоаному шлюбі не перебувають.

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_3 заявник надала копію свідоцтва про народження, яке видане установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі. ( мова оригіналу російська: серия НОМЕР_3 , место государственной регистрации: Симферопольский районний отдел записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым, дата видачи 08.06.2017 г.») В графі «батько» у вищевказаному документі значиться ОСОБА_2 .

Копією виписки з акушерського стаціонару доводиться, що заявниця була вагітна та народила доношену дитину жіночої статті о 14 год.50 хв. 24 травня 2017 року, вагою 3630 грамів (друга вагітність).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заява підлягає задоволенню.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження .

Предметом розгляду заяви є встановлення факту народження в м.Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м. Севастополя, АР Крим, Україна визнана тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Частиною 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики, у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozerv.theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Підставою звернення до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини у зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для проведення державної реєстрації народження її дитини , отримання відповідного свідоцтва про народження особи, та, в подальшому, реалізації похідних від цього прав.

Заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт народження дитини, а також надати для реєстрації документи, передбачені законодавством України.

Враховуючи наведене, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка міста Навої, Узбекистан, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 50 хвилин у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, народила дитину жіночої статі ОСОБА_5 , вагою 3630 грамів, від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Фергана, Узбекистан.

Копію рішення суду направити до Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 21 грудня 2022 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик