Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1765/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.12.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий суддя Кашуба А.В.,

секретар судового засідання Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що із 21.04.2016 по жовтень 2020 позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_4 . Позивач стверджує, що сторони вели спільне господарство, виховували дітей, однак у жовтні 2020 припинили проживати спільно. Народження дітей зареєстровано матір`ю, батько записаний зі слів матері. Відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дітей, тому позивачка просить визнати відповідача батьком двох дітей, прийняти рішення про стягнення із нього на користь позивачки аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання

Підготовче судове засідання проведено без участі учасників справи. Позивач просив провести підготовче судове засідання без участі сторони позивача. Відповідач відзиву не подав. Клопотань про забезпечення чи витребування доказів, призначення експертиз, тощо, сторонни не заявили. Справу призначено до судового розгляду.

На судовий розгляд справи учасники справи не з`явилися.

Сторона позивача подала заяву, у якій просила судовий розгляд провести без участі сторони позивача. Позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач причини неявки не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, клопотань не надходило.

Судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , уродженка м.Донецьк, є рідною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в м.Краматорськ, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м.Краматорськ.

За змістом свідоцтв про народження дітей ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а.с.5,6), виданих Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, батьком дітей записано ОСОБА_5 .

Зі слів позивачки батько дітей записаний зі слів матері. Проте, дана обставина не знайшла підтвердження належними, допустимими доказами, які б у своїй сукупності були для цього достатніми.

До позовної заяви додано довідку Виноградівської міської ради №216 від 23.03.2022, яка видана на підтвердження фактичного місця проживання ОСОБА_1 разом із дітьми за адресою АДРЕСА_1 , а також містить інформацію про адресу реєстрації її місця проживання. Довідка №215 від 23.03.2022 видана про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши зміст даних довідок, суд зауважує, що такі містять інформацію про те, що ОСОБА_1 та її діти, та ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_6 проживають за однією адресою. При цьому, підтверджено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 взяті на облік внутрішньо переміщених осіб.

Інших письмових доказів до позову не додано.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд констатує, що подані позивачкою письмові докази не підтверджують жодну з обставин, що мають юридичне значення для вирішення справи. Так, залишилась непідтвердженою належними та допустимими доказами та обставина, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Не є підтвердженими жодними засобами доказування також слова позивачки про те, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, що б могло підвищити ймовірність походження дітей від відповідача. На переконання суду, для підтвердження походження дітей від відповідача необхідним є проведення відповідної медичної експертизи, що позивачем не забезпечено.

Відтак, позов про визнання батьківства не підлягає задоволенню у зв`язку із недоведеністю обставин, що мають юридичне значення для вирішення порушеного позивачкою питання.

Позовна вимога про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей у даній справі є похідною від основної вимоги про визнання батьківства відповідача. Відтак, у зв`язку із тим, що основна вимога задоволенню не підлягає, законні підстави для задоволення вимоги про стягнення аліментів відсутні.

Так, визначений ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на батьків дитини. Відповідно до статей 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду шляхом визнання батьківства або встановлення факту батьківства (ст.ст.128-130 СК України).

Позивачкою не доведено походження дітей від відповідача. Відтак позов про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

У зв`язку із відмовою у задоволенню позову, судові витрати за подання позовної заяви про визнання батьківства слід покласти на позивачку. Ухвалою суду від 18.04.2022 сплата судового збору за подання позовної заяви про визнання батьківства - відстрочена до ухвалення судового рішення у справі. Тому, з позивачки на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку із тим, що від сплати судового збору за звернення до суду із позовом про стягнення аліментів позивачку звільнено, то судові витрати за вимоги про стягнення аліментів слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Судові витрати у розмірі 992,40 грн за звернення до суду із позовом про стягнення аліментів віднести на рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба