Справа № 710/1956/21 Провадження № 2/710/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сивоконя С.С,

секретаря судового засідання Поліщук І.В.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Коневалик А.В.

позивач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулась з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Позов обгрунтований тим, що 18 січня 2021 року близько 00 год. 30 хв. на 23 км + 800 м. автодороги «Київ - Знамянка» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Опель Астра» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався із сторони м. Обухів та виконуючи маневр лівого повороту до с. Ходосівка, зіткнувся із автомобілем марки «ACURA MDX» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався зі сторони м. Києва. У результаті зіткнення пасажир автомобіля марки «Опель Астра», р.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув на місці пригоди. За фактом ДТП управлінням Головного управління Національної поліції України у Київській області внесено відомості до ЄРДР №000000020 за ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на день подачі позову досудове розслідування триває. Внаслідок смерті ОСОБА_4 в результаті ДТП, матері загиблого ОСОБА_1 завдано шкоду. Розмір завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок загибелі сина, незважаючи на те, що пройшов деякий час, вона не змирилась з тим, що вона втратила рідну дитину, свого любимого сина. Загиблий перебував у досить тісних родинних зв`язках з нею, оскільки їх нерозривно поєднував не тільки родинні стосунки, а ще й спільний побут, так як загиблий постійно проживав з нею та постійно здійснював за нею догляд, був її опорою в житті, завжди разом з нею розділяв радість та підтримував у важкі моменти. Втрата сина несе непоправну втрату та глибокі страждання, які будуть переслідувати її усе подальше життя.

У вказаному позові просить стягнути з відповідача на свою користь 250000, 00 грн. моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та 30000, 00 грн. судових витрат на професійну правову допомогу.

02.02.2022 на адресу суду, засобами поштового зв`язку, надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме на суму 50000, 00 грн. Заперечення обґрунтовує тим, що шкода позивачу завдана внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки. У результаті зіткнення передній пасажир автомобіля «Опель Астра», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , загинув на місці пригоди. Вважає, що водій автомобіля «ACURA MDX» р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 теж повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду. Також не погоджується з пред`явленою сумою моральної шкоди у розмірі 250000,00 грн. оскільки в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження. Внаслідок постійного перебування на лікуванні він не може влаштуватись на роботу.

Представник позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав та просив його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судове засідання не з`явився відповідач ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 січня 2021 року близько 00 год. 30 хв. на 23 км + 800 м. автодороги «Київ - Знамянка» відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Вказане ДТП відбулось у результаті зіткнення двох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Опель Астра» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «ACURA MDX» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3

У результаті зіткнення пасажир автомобіля марки «Опель Астра», р.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув на місці пригоди (свідоцтво про смерть а.с. 12)

За фактом ДТП управлінням Головного управління Національної поліції України у Київській області внесено відомості до ЄРДР №000000020 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Витяг з ЄРДР від .18.01.2021та довідка про ДТП (а.с. 9-11)

Відповідно до відомостей довідки про смерть та лікарського свідоцтва про смерть, причина смерті - закрита травма грудної клітини. (а.с. 13- 14).

ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 15-17)

Позивач ОСОБА_1 через свого представника зверталась до страхових компаній з повідомленнями про ДТП та з заявами про виплату страхового відшкодування (а.с. 21-24)

Відповідач разом з відзивом на позовну заяву подавав суду медичну документацію, що стану свого здоров`я (а.с. 53-61)

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Тобто правила статей 1187, 1188 ЦК України діють тільки тоді, коли шкода завдана тими шкідливими властивостями об`єкта, завдяки яким діяльність з ними визнається джерелом підвищеної небезпеки.

При цьому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України.

Відповідно до положень частини другої статті 1188 ЦК України іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) шкода відшкодовується власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, які спільно завдали шкоду, незалежно від їх вини.

Тобто, за змістом цієї норми, обов`язок по відшкодуванню шкоди в такому випадку покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них, якщо не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Частиною першою статті 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України).

Частиною 2 ст. 11 67 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, мати втратила сина, який займав важливе місце в її сім`ї. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з яким вона мала тісний соціальний зв`язок, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000 гривень.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Крім того, оскільки позивач при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 2500,00 грн.

Відповідно положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви подано витяг з договору про надання професійної правничої допомоги від 26.01.2021 (а.с. 26), детальний опис виконаних робіт від 24.11.2021 (а.с. 27), замовлення на надання професійної правничої допомоги № 1 (а.с. 28). Витрати на правову допомогу складають 30 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. , 1166, 1187, 1188 ЦК України, 12, 13, 18,76-81, 89, 141, 211, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки, АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_4 , інші відомості про особу суду невідомі, 250000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень) компенсації моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки, АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_4 , інші відомості про особу суду невідомі, витрат на правничу допомогу в суму 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, бюджетний рахунок UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сивокінь

Рішення в повному обсязі складене 24.05.2022.