Справа № 946/5674/22
Провадження № 2/946/2961/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2022 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 453/02-14 від 21.09.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 0 виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.09.2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

14.09.2017 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 105 згідно умов якого, належну їй на правах особистої власності земельну ділянку, площею 3,000 га, що знаходиться на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 053028 виданого 12.07.2005, вона заповіла, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66524185 від 21.09.2021 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_2 від 14.09.2017 року, зареєстрований за № 105 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові договори та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66524149 від 21.09.2021 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., спадкова справа після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Згідно довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 1365 від 14 вересня 2021 року, на день своєї смерті, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а спільно з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 453/02-14 від 21.09.2021 року, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 про існування заповіту ОСОБА_2 від 14.09.2017 року, зареєстрованого за № 105, стало відомо влітку 2021 року від представників фермера, який обробляє земельну ділянку померлої, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого законом для прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивач була необізнана про наявність заповіту, та строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення позивачу додаткового строку тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1234, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04379166, місцезнаходження: 68640, Одеська область, Ізмаїльський р-н, смт. Суворове, вул. Пушкіна, 47) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар