Справа № 489/3346/22
Номер провадження 2-о/489/87/22
РІШЕННЯ
Іменем України

23 грудня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі заявник), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив
Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було в усній формі роз`яснено ОСОБА_1 , що її трудовий стаж роботи не можливо підтвердити у зв`язку з незарахуванням трудової книжки, оскільки на титульній сторінці вказано дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_2 », що було виправлене на « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (запис у трудовій книжці), але саме свідоцтво про шлюб, яким можна було б підтвердити зміну прізвища у заявниці відсутнє. В результаті цього підтвердити трудовий стаж ОСОБА_1 неможливо, що є підставою для відмови у призначенні їй пенсії за віком. 13.01.1983 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , про що «Палацом щастя» м. Баку Азербайджанського ССР 13.01.1983 було зроблено відповідний актовий запис №152. Після укладення шлюбу прізвище заявника змінено з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.02.1998 цей шлюб було розірвано і позивачу було залишено прізвище « ОСОБА_3 ». За даними Сабаїльського районного відділу РАЦС м. Баку актовий запис про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в архіві також не зберігся. Таким чином, на даний час прізвище, вказане в трудовій книжці (з вкладишем) заявника « ОСОБА_2 » не відповідає її паспортним даним, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 » і через відсутність свідоцтва про шлюб або актового запису про укладення шлюбу, вона не може належним чином підтвердити зміну свого прізвища після укладення шлюбу з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », що є перепоною для підтвердження наявного трудового стажу відповідно до трудової книжки та унеможливлює оформлення пенсії за віком.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, представник заінтересованої особи в заяві вказав, що в статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. В п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Тому, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначив, що факт належності трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.01.1979 впливає на пенсійне забезпечення заявника.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 13.01.1983 «Палацом щастя» м. Баку Азербайджанського ССР зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за №152. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінено прізвище на « ОСОБА_3 ».

Згідно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, Україна, прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишено як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до копії трудової книжки (з вкладишем) серії НОМЕР_2 , яка заповнена 25.01.1979, прізвище « ОСОБА_2 » закреслено та зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». На титульному аркуші даної трудової книжки зазначено, що на основі свідоцтва про шлюб ЖГ № НОМЕР_4 прізвище вважати вірним « ОСОБА_3 ».

З копії паспорта серії НОМЕР_5 , виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 23.05.1996 вбачається, що прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_3 ».

Згідно з довідкою №05/Q-1047/09 від 31.07.2021 після перевірки актових записів за 1980-1986 р.р., що зберігаються в архіві Сабаїльського районного відділу РАЦС м. Баку, жодного актового запису про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знайдено не було.

Згідно з п.6 ч.1, ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 ''Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення'' зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно з п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/22284/20 від 16.09.2022 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що в трудовій книжці (з вкладишем) серії НОМЕР_2 , яка заповнена 25.01.1979, здійснено виправлення (закреслення) прізвища заявника з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , але у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу та актового запису про укладення шлюбу,підтвердити дійсність зміни прізвища заявника після укладення шлюбу є неможливим в позасудовому порядку, тому наявні підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд вважає, що вище зазначена трудова книжка (з вкладишем) належать заявнику, що підтверджується однаковістю написання прізвища в паспорті, копії свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтві про розірвання шлюбу та в трудовій книжці (з вкладишем).

Суд приходить до висновку, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки (з вкладишем), має для ОСОБА_1 юридичне значення. Метою встановлення даного факту є оформлення заявником документів для виходу на пенсію, підтвердження трудового стажу і можливість отримувати пенсійне забезпечення. Крім того, встановлення даного факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, судом встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки (з вкладишем) серії НОМЕР_2 , яка заповнена 25.01.1979, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) трудової книжки (з вкладишем) серії НОМЕР_2 , яка заповнена 25 січня 1979 року.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , адреса: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.12.2022.

Суддя В. В. Кокорєв