Справа № 570/3139/21
Номер провадження 2/570/161/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Ковалець М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачка отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок і право власності за спадкодавцем не зареєстроване. Тому вона звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на 1/3 об`єкта незавершеного будівництва: будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від сторони не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі. В попередніх судових засіданнях відповідачка не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від сторони не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі. В попередніх судових засіданнях відповідач не заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до спадкової маси якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за кадастровим номером :04:023:0358 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за тією ж адресою.

Іншими спадкоємцями є відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право спадщину позивачка отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок і право власності за спадкодавцем не зареєстроване. Свідоцтво про право на спадщину за законом нею отримано лише на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7.

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із ч.3, 5 ст.376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (стст.1216, 1218 ЦК).

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачкою своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_4 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Як встановлено ст.1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За життя батько позивачки ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0358 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Як встановлено в судовому засіданні, він розпочав будівництво будинку, але не завершив його і, відповідно, не встиг зареєструвати його у встановленому законом порядку, то позивачка, яка є спадкоємцем першої черги після смерті батька, має право успадкувати окреслене майно.

За нормам ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення судові, подавати свої доводи, висловлювати міркування та заперечення. Обов`язок з доказування покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду. Невиконання обов`язку з доказування для сторін й інших суб`єктів правового спору має матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

Зважаючи на наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідачів на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачкою вимог.

Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 об`єкта незавершеного будівництва: будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець: АДРЕСА_1 ).

Суддя Красовський О.О.