Дата документу 14.12.2022 Справа № 337/6503/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/6503/21 Головуючий у 1 інстанції Гнатик Г.Є.
Провадження № 22-ц/807/2153/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ СК«Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та майну фізичної особи у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.09.2019 року, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на повороті з моста Преображенського на пр. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження, якими завдано шкоду його здоров`ю.

По факту ДТП відомості в ЄРДР було внесено 02.09.2019 року за № 0003077 з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України.

Позивач вважає, що з огляду на подію ДТП та її наслідки, йому спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням, втрат, пов`язаних з тимчасовою втратою працездатності, втрат пов`язаних із стійкою втратою працездатності та моральну шкоду.

Оскільки на час ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , який є власником автомобіля «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Кредо», що підтверджується копією страхового полісу, то посилаючись на вищенаведені обставини, просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 грошову суму в загальному розмірі 200 000 грн. Також просив стягнути з відповідача витрати на ремонт автомобіля «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності у сумі 64 558 грн. 60 коп. Судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом даної справи, які складаються з витрат на правничу допомогу та докази їх сплати, представник позивача просила стягнути після подання доказів, а саме протягом 5 днів з часу ухвалення судового рішення.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: 34 566 грн. 10 коп. - страхове відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням; 43639 грн. 17 коп. страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності; 75 114 грн. - страхове відшкодування, пов`язане із стійкою втратою працездатності; 7665 грн. 96 коп. моральної шкоди, а всього 160 985 грн. 23 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на користь держави судовий збір у сумі 1609 грн. 85 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТДВ «Страхова компанія «Кредо» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 02.09.2019 року, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на повороті з моста Преображенського на вул. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю.

По факту ДТП відомості в ЄРДР було внесено 02.09.2019 року за № 0003077 з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України ( т.1, а.с.11).

Постановою слідчого ВР ЗСТ СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Гаран Р.П. від 31.03.2020 року, кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003077 від 02.09.2019 року, на підставі п.2 ч.1 с. 284 КПК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( т.1, а.с. 223- 225).

Як зазначено у вказаній вище постанові, 02.09.2019 року, приблизно в 01-30 годину, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пр. Інженера Преображенського зі сторони автодороги Т-0806 в напрямку вул.Світла у м.Запоріжжі.

В салоні автомобіля, в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 , який знаходився у нетверезому стані, ОСОБА_4 - на задньому.

На повороті з моста Преображенського на пр. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, водій ОСОБА_2 , почав виконувати маневр повороту праворуч. Під час вказаного маневру, де проїзна частина має заокруглення вправо, пасажир ОСОБА_1 (потерпілий) безпричинно втрутився в керування автомобілем, раптово ривком лівої руки потягнувши рулеве колесо вправо, внаслідок чого водій не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю.

В діях водія ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 ч.1 КК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Зазначені обставини встановлені постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка набрала законної сили, а тому відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковими для суду та не підлягають доказуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставо виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені в статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 2.1 статті 2 Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Порядок здійснення страхового відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначається виключно Законом.

Строк виплати страхового відшкодування визначений п. 36.2. ст. 36 Закону, згідно якого Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав,визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону; прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно п. 37.1.1. ч. 37.1, ст. 37 Закону підставою для відмови страхового відшкодування (регламентної виплати) є навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена Норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадського чи службового обов`язку вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону.

Встановлено, що постановою від 31.03.2020 р. про закриття кримінального провадження яка винесена ВР ЗСТ СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим слідчим поліції Р.П. Гаран кримінальне слідчим внесене до ЄРДР за №0003077 від 02.09.2019 на підставі п. 2 ч. 1ст. 284 (встановлена провадження, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) КПК України.

Вказаною постановою встановлено, що «опитувальний на стадії досудового розслідування ОСОБА_2 надав свідчення про те, що 02.09.2021р. приблизно о 01 год 30 хвилин керуючи автомобілем ваз 21101 реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснював рух про проїзній частині автодороги Т-0806 напрямку руху вул. Запорізького козацтва. На передньому сидінні керованого ним транспортного засобу в якості пасажира знаходився з ним ОСОБА_1 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також в якості пасажира ОСОБА_4 на задньому сидінні.

Піддаючи аналізу та оцінюючи з юридичної точки зору дії пасажира ОСОБА_1 , Орган досудового розслідування приходить до висновку, що безпосередньою причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стало порушенням пасажиром ОСОБА_1 вимог п.п. 5.2 г) та 5.3 а) ПДР України де сказано:

- п. 5.2: Пасажири керуючи транспортним засобом повинні:

г) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 5.3: Пасажирам забороняється:

а) під час руху відвертати увагу водія від керування транспортним засобом та заважати йому в цьому.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено, що

З урахуванням вказаних вимог ПДР України наявні обґрунтовані підстави вважати, що саме втручання в керування транспортним засобом пасажиром ОСОБА_1 перебуває в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Водій ОСОБА_2 на переконання органу досудового розслідування діяв у аварійній обстановці та своїми односторонніми діями не міг запобігти події ДТП, оскільки був позбавлений повноцінної можливості керування транспортним засобом. Більш того втручання в керування пасажиром ОСОБА_1 мало раптовий та безпричинний характер, а тому передбачити та попередити його дії ОСОБА_5 також можливості не мав.

При цьому з урахуванням вищезазначеного аналізу дій пасажира ОСОБА_1 слід зазначити, що в його діянні вбачаються ознаки адміністративної відповідальності, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, беручи до уваги що втручання в керування транспортним засобом пасажиром ОСОБА_1 перебуває в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали та безпосередньо дії ОСОБА_1 були спрямовані на настання страхового випадку, таким чином на підставі п. 37.1.1. ч. 37.1. ст. 37 Закону підстав для виплати страхового відшкодування не вбачається та позов не може бути задоволено.

Враховуючи те, що транспортний засіб ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_2 є забезпеченим Відповідачем за полісом №АО/1031707 та безпосередньо саме ОСОБА_1 спричинив ДТП, у відповідності до п. 32.2 ст. 32 Закону Відповідачем страхове відшкодування не відшкодовується.

З огляду на те, що саме дії ОСОБА_1 стали причиною ДТП та наслідками, що настали та безпосередньо були спрямовані на настання страхового випадку, таким чином на підставі п. 37.1.1. ч. 37.1. ст. 37 Закону підстав для виплати страхового відшкодування не вбачається та позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому у відповідності до положень п. 4 ч. 3, п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки новою постановою апеляційний суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю, ТДВ «СК «Кредо» має право на компенсацію суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 2 414,77 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», витрати ТДВ «СК «Кредо» зі сплати судового збору у розмірі 2414,77 грн. належить компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи - відмовити.

Компенсувати Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 2 414 грн. 77 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді: