Справа № 201/8543/21
Провадження № 2/201/526/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 березня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Наумова О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрогаз Теплоінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6 369,65 грн., інфляційні втрати в розмірі 204,49 грн., три відсотки річних в розмірі 76,57 грн. на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ; також просив стягнути витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» надавало послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а користувачем цих послуг була ОСОБА_1 . Однак відповідач за надані послуги оплату не проводила, у зв`язку із чим станом на 01 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 6 369,65 грн. 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» було укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від відповідача; отримувати грошові кошти від відповідача/споживача довірителя за поставлену теплову енергію на рахунок ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний». Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом (а.с. 1-4).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.08.2021р. указана позовна заява передана для розгляду судді Наумовій О.С. (а.с. 21-22).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 23).

Згідно з відповіддю, яка надійшла до суду 08 жовтня 2021 року відповідачка зареєстрованою не значиться (а.с. 24).

Ухвалою судді від 19.10.2021р. відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 25).

Представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі (а.с. 31).

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надала, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» було виконавцем послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 .

Між ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення за указаною адресою.

У зв`язку із несплатою відповідачем оплати за надані послуги відповідно до розрахунку позивача станом на 01 червня 2021 року виникла заборгованість в сумі 6 369,65 грн. (а.с. 5).

За приписами ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно з ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» (повірений) та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» (довіритель) було укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від відповідачів; отримувати грошові кошти від відповідачів/споживачів довірителя за поставлену теплову енергію на рахунок ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» (а.с. 16-18).

Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком, який долучено представником позивача до позову, та який перевірено судом, за період з листопада 2020 року по червень 2021 року заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних складає 6 369,65 грн. (а.с. 5-7).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 6 369,65 грн., а також визначені розрахунком позивача, перевіреного судом, інфляційні втрати у розмірі 204,49 грн. та 3 % річних у розмірі 76,57 грн.

На підставі договору доручення № 01/10/20-1 від 01 жовтня 2020 року видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від його імені та за їх рахунок вчиняти певні юридичні дії, в тому числі звернутись до суду з метою отримання від відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію (а.с. 16-20), отже ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» має право звернення до суду з цим позовом в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» та наполягати на стягненні з відповідача на ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» заборгованості за спожиту теплову енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги ті обставини, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (судовий збір сплачено саме ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», як стороною, яка уповноважена за договором доручення від 01 жовтня 2020 року звертатися в суд за позовом в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» (а.с. 8, 9, 16-20).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрогаз Теплоінвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрогаз Теплоінвест» () заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 6 369,65 грн. (шість тисяч триста шістдесят дев`ять грн. 65 коп.), інфляційні втрати в розмірі 204,49 грн. (двісті чотири грн. 49 коп.), три відсотки річних в розмірі 76,57 грн. (сімдесят шість грн. 57 коп.), а разом 6 650,71 грн. (шість тисяч шістсот п`ятдесят грн. 71 коп.) на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний» () з витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 18 березня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова