Номер провадження по справі 2/387/355/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Орлової С.Ф.

за участю секретаря судового засідання Пулі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Добровеличківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2022 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області суду надійшла вказана цивільна справа в позовній заяві якої позивачка зазначила, що з 15 січня 2020 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 працює продавцем, проте має невелику заробітну плату якої не вистачає на належне утримання себе та дитини, а відповідач належної допомоги їм не надає, хоча має таку можливість. В зв`язку з викладеним позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, а також на своє утримання 1/6 частину з усіх видів його доходів до виповнення дитині трьох років.

Позивачка в судове засідання надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила слухати за її відсутності.

Відповідач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

Сторони зареєстрували свій шлюб 15 січня 2020 року виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 24, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

З позовної заяви слідує, що сторони на даний час разом не проживають, проте дитина зареєстрована та проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 09 листопада 2022 року, виданої Помічнянською міською радою Новоукраїнського району (а.с.8).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині третій статті 181 СК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

При визначенні та задоволенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що відповідач вказані позовні вимоги визнає, є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини, тому визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати.

З матеріалів справи убачається, що разом з позивачкою проживає її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла трирічного віку. Вказаний факт сторонами не оспорюється.

Як зазначила позивачка в позовній заяві, вона працює продавцем і має щомісячний дохід близько 5 000 грн., проте їх не вистачає на належне утримання і дитини, і на своє утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку та не надав доказів неможливості надання ним такої матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, саме у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. Вказаний розмір аліментів суд вважає доцільним та достатнім.

В частині 1 статті 79 СК України, яка знаходиться в главі 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню» передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 , номер картки платника податків НОМЕР_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2022 року до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок: отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та проживає по АДРЕСА_2 , номер картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Крива Пустош Братського району Миколаївської області, проживає по АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області С.Ф.Орлова

Повний текст рішення суду складено 26 грудня 2022 року.