Постанова

Іменем України

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 225/2263/21

провадження № 61-21212св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

відповідачі: Східне міжрегіональне управління державної служби України з питань праці, Державне підприємство «Торецьквугілля», Відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля», Торецька територіальна організація профспілки працівників вугільної промисловості України,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року у складі судді Соляник А. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., Новікової Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Управління ВД ФССУ в Донецькій області) звернулося до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці (далі - СМУ ДСУ з питань праці), Державного підприємства «Торецьквугілля» (далі - ДП «Торецьквугілля»), Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» Державного підприємства«Торецьквугілля» (далі - ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля»), Торецької територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості України (далі - Торецька ТО ППВП України), третя особа - ОСОБА_1 , про скасування акту за формою Н-1/П від 09 лютого 2021 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком з гірником підземним ОСОБА_2 .

Наказом Головного управління Держпраці в Донецькій області від 19 лютого 2020 року № 57-СР та від 18 січня 2021 року № 24-СР зі змінами у складі створена комісія зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку.

09 лютого 2021 року було складено акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 18 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. в ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з гірником підземним ОСОБА_2 .

Нещасний випадок із смертельним наслідком визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Позивач зазначав, що висновки, викладені в акті спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого 11 лютого 2021 року, не в повній мірі відповідають наявним матеріалам та дійсним обставинам.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П від 09 лютого 2021 року, що стався 18 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з гірником підземним ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог Управління ВД ФССУ в Донецькій області відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст указаного акту, оскільки складання акту та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління ВД ФССУ в Донецькій області подало апеляційну скаргу.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу Управління ВД ФССУ в Донецькій області задоволено частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про скасування акту спеціального розслідування нещасного, гострого професійного захворювання, аварії за формою Н-1/П від 09 лютого 2021 року змінено, викладено їх в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд зазначив, що висновок суду першої інстанції про відсутність у органів Фонду права оскаржувати в судовому порядку зміст акта за формою Н-1 є помилковим, оскільки, відповідно до приписів частини третьої пункту 57 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні). Тобто Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області має право на звернення до суду із позовом про оскарження рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1.

Разом із тим, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

22 грудня 2021 року Управління ВД ФССУ в Донецькій області подало через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення у справі про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу СМУ ДСУ з питань праці просить суд касаційну скаргу Управління ВД ФССУ в Донецькій області залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2022 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

04 лютого 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Торецьквугілля», працюючи на посаді гірника підземника ВП «Шахта «Ценитральна».

18 лютого 2020 року у першу зміну (08 год. 00 хв. - 15 год. 00 хв.) о 06 год. 55 хв. в.о. начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт (РВР) ОСОБА_4 провів інструктаж на тему «Основні шкідливі виробничі фактори та заходи попередження травматизму» і видав наряд робітникам зміни, а саме: гірникам підземним ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виконання робіт з доставки металоарочного кріплення по I східному польовому штреку горизонту 1026м (I СПШ) до місця ведення робіт з відновлення дільниці № 117-1026м. Керівництво роботами в зміні та контроль за безпечним веденням робіт здійснював гірничий майстер дільниці РВР ОСОБА_7 .

О 08 год. 00 хв., після отримання наряду, робітники разом з гірничим майстром спустилися в шахту на горизонт 1026 м та вирушили до місця робіт.

О 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 обстежив робоче місце гірників на I СПШ щодо безпечного стану, порушень не виявив та дав дозвіл на виконання наряду.

О 09 год. 00 хв. ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приступили виконувати відповідні роботи.

О 13 год. 20 хв. раптово ОСОБА_2 стало зле.

О 13 год. 22 хв. ОСОБА_7 зателефонував підземній медсестрі, гірничому диспетчеру та у нарядну в.о начальника дільниці і повідомив їм про погіршення стану здоров`я ОСОБА_2

О 13 год. 30 хв., прибувши на ПК 19, підземна медсестра побачила, що у ОСОБА_2 йде з роту піна, дихання поверхневе, пульс відчувався дуже слабкий, артеріальний тиск - 40/0. Застосовані ОСОБА_8 реанімаційні заходи ні до чого не призвели, ознак життя у ОСОБА_2 не спостерігалось. Тоді підземна медсестра сказала, що потерпілого необхідно транспортувати на ствол для видачі на поверхню.

Потерпілого поклали на носилки та транспортували до стволу № 4 .

Об 14 год. 15 хв. по прибуттю на ствол № 4 горизонту 1026м, гірничий майстер зателефонував гірничому диспетчеру та сказав, що у ОСОБА_2 немає ознак життя. ОСОБА_9 дала команду телефоністу оповістити всіх посадових осіб шахти та організацій за списком № 1.

Об 14 год. 45 хв. ОСОБА_2 видали на поверхню на приймальний відправний майданчик, де лікар бригади РПГ констатував смерть.

Причиною смерті явилася серцева недостатність, зумовлена наявністю хронічного захворювання - алкогольної кардіоміопатії. Це підтверджується виявленням виражених морфологічних ознак цієї хвороби, а також ознак швидкого настання смерті. При судово- токсикологічному дослідженні у крові та сечі від трупа ОСОБА_2 етиловий спирт та наркотичні речовини не виявлені.

Комісія зі спеціального розслідування провела розслідування нещасного випадку, оглянула місце нещасного випадку, вивчила технологічну документацію та первинну медичну документацію, відділення, та встановила, що раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 зі смертельним наслідком стала серцева недостатність, зумовлена наявністю хронічного захворювання - алкогольної кардіоміопатії.

09 лютого 2021 року було складено акт за формою Н-1/П. Нещасний випадок із смертельним наслідком визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, та взято до обліку ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля».

До такого висновку Комісія дійшла висновку шляхом голосування. За підсумками голосування : «За» - проголосувало 4 члени комісії, «Проти» - 2 члени комісії, «Утрималось» - 0.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанова суду апеляційної інстанції відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду з цим позовом, Управління ВД ФССУ в Донецькій області просило суд визнати незаконним та скасувати акт за формою Н-1/П від 09 лютого 2021 року, складеного за результатами спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 18 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з гірником підземним ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерті.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Частинами першою, другою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Таким чином, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а у разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (далі - Порядок № 337).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 337 нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 337 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки зі смертельними наслідками.

Відповідно до пункту 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 337 до складу спеціальної комісії входять: посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії); представник робочого органу Фонду; представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній; керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності - представник роботодавця; представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання; представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння); посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням).

Пунктом 52 Порядку № 337 передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час; підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення; -виконання завдань за письмовим розпорядженням роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; перебування на території підприємства (установи, організації) або в іншому визначеному роботодавцем місці у зв`язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов`язкового медичного огляду, навчання тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних і кваліфікаційних конкурсів, спортивних заходів, передбачених колективним договором, за наявності відповідного рішення (наказу, розпорядження тощо) роботодавця.

Відповідно до пункту 53 Порядку № 337 нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 54 Порядку № 337 контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи та представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві (в установі, організації) профспілки.

Зазначені в цьому пункті органи та особи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердними документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1.

Згідно з пунктом 55 Порядку № 337 посадова особа Держпраці або її територіального органу має право перевіряти об`єктивність розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації), якість оформлених матеріалів та їх відповідність вимогам цього Порядку, а також отримувати іншу інформацію та документи від роботодавця, що стосуються нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння).

Згідно з абз. 3 пункту 57 Порядку № 337 рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд у повному обсязі дослідив обставини справи та надані сторонами докази, правильно визначив характер правовідносин між сторонами, та застосувавши закон, що їх регулює, дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати, що

висновки комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 18 лютого 2020 року о 13 год. 30 хв. на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з гірником підземним ОСОБА_2 , є необґрунтовані.

При цьому, суд правильно прийняв до уваги, що ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» є спеціалізованим закладом, що має право встановлювати причинно - наслідковий зв`язок раптового погіршення стану здоров`я працівника або його смерті з умовами праці під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції у незмінній частині та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд встановив, що рішення суду першої інстанції у незмінній частині та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на їх законність не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2021 року у незміненій частині та постанову Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов