н.п.2/599/805/2022
Справа № 599/2017/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 липня 2020 року між ним та відповідачамит укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідачі ухиляються від вчинення відповідних дій.

Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності.

Відповідачі згідно поданої заяви позовні вимоги визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що 01 липня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький