Справа № 570/4360/21
Номер провадження 2/570/232/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , звернувшись в Рівненський районний суд Рівненської області 22.09.2021 р. з позовом до відповідача ОСОБА_2 , просить розірвати шлюб, який зареєстрований у ВДРАЦС РРС Рівненського МУЮ 10.07.2015 р., актовий запис №751; після розірвання шлюбу бажає мати прізвище " ОСОБА_3 ".

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що від спільного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Вони з чоловіком не зійшлися характерами. У них різні погляди на життя. У них з відповідачем втрачене почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Чоловік часто вчиняє сімейні сварки. Вони з чоловіком тривалий час в шлюбних відносинах не перебувають. Їх шлюб існує форимально. Їх сім`я уже давно розпалася. Ніякого спільного господарства вони з чоловіком не ведуть. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Примирення з відповідачем неможливе. Вона безповоротно і остаточно прийшла до висновку про необхідність юридичного припинення шлюбу. Подальше їх життя як подружжя і збереження шлюбу, суперечить їх інтересам.

Ухвалою суду від 24.09.2021 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.11.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників.

Ухвалою суду від 23.02.2022 р. надано сторонам строк для примирення та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.03.2022 р. провадження у справі відновлено.

Позивачка протягом усього часу розгляду справи в судовому засіданні категорично заперечувала щодо надання строку для примирення та одночасно підтримувала позовні вимоги. Пояснює, що між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, відповдіач дітьми не займається, грає в ігри; з вересня 2021 року вони проживають окремо. Примирення між ними та збереження сім`ї неможливе, шлюб суперечить її інтересам. Віднесла сплачений нею судовий збір на свій рахунок.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з вересня 2021 р. він проживає окремо від сім`ї, оскільки він зібрався і пішов, щоб дружина заспокоїлася, але тим самим затягнув конфлікт між ними. Бажає аби шлюб не був розірваний, оскільки має намір помиритися з позивачкою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 10.07.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 751 (свідоцтво серія НОМЕР_1 ).

Сторони є батьками малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній, добровільній згоді жінки та чоловіка.

При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам позивачки. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Положеннями частин 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статей 111, 112 СК України застосування судом заходів примирення подружжя є правом, а не обов`язком суду і в разі встановлення того, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить таким, що мають суттєве значення інтересам будь-кого з подружжя, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що з позивачкою не проживає з вересня 2021 р. Позивачка категорично наполягає у судовому засіданні на розірванні шлюбу, заперечувала протягом усього часу розгляду справи проти надання сторонам строку на примирення, так як наміру повертатися до родинних, подружніх відносин з відповідачем не має. Наданий судом строк для примирення подружжя не призвів до збереження сім`ї та шлюбу.

Крім того, з часу подання позову до суду з вересня 2021 р. примирення між сторонами не відбулося, тому посилання відповідача щодо можливості збереження сім`ї є безпідставними та суперечать інтересам позивачки.

За змістом ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить вимогам закону про право позивачки на добровільність шлюбу.

Відповідачем не наведено переконливих доказів, які свідчили б про можливість відновлення сімейних стосунків з позивачкою.

Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка не заявила щодо стягнення понесених нею судових витрат з відповідача та віднесла їх на свій рахунок. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Таким чином, понесені позивачкою судові витрати відносяться на її рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 10 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (актовий запис № 751) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменується цим прізвищем " ОСОБА_3 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 13.08.2015 р. Рівненським РВ УДМС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.