Справа № 463/4763/19 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/291/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

14 лютого 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Вказане рішення, оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу на нього 25 січня 2022 року з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскільки, повний текст оскаржуваного рішення було складено 26 лютого 2020 року, а апеляційна скарга подана 25 січня 2022 року, тобто майже через два роки після його складення, слід вважати, що така подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В заяві пропуск строку на апеляційне оскарження пояснює тим, що у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади директора ДСП «Львівський ДМСК», про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо після отримання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі №752/12215/21 за позовом ДСП «Об`єднання «Радон» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника ДСП «Львівський ДМСК» ОСОБА_3 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що в серпні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах відповідача ДСП «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» підписував та подавав відзив на позовну заяву, клопотання про перехід від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження, заперечення на відповідь на відзив (Т.1 а.с. 53-61, 100-102, 137-141).

Зважаючи на вказане, ОСОБА_2 було відомо про розгляд справи в суді принаймні з серпня 2019 року.

Однак, знаючи про розгляд справи принаймні з 2019 року ОСОБА_2 фактично не цікавився її розглядом, хоча мав таку можливість, зокрема довідатися про постановлене у справі рішення у суді першої інстанції (шляхом ознайомлення з матеріалами справи, надіслання заяв, запитів, тощо) та з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З наведеного вбачається те, що ОСОБА_2 був обізнаний про існування справи в суді, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним законодавством, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Зважаючи на вказане, подання апеляційної скарги 25 січня 2022 року на рішення від 21 лютого 2020 року, тобто майже через два роки після складення повного тексту рішення, слід вважати таким, що значно перевищує встановлений законом загальний тридцятиденний термін на її подання та наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про підставність пропуску такого строку.

Так, апелянтом не надано будь-яких належних доказів про те, чому він був позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції за отриманням оскаржуваного рішення в межах строку на апеляційне оскарження, або хоча б у розумний строк, враховуючи, що такий був обізнаний про розгляд справи в суді.

Враховуючи те, що апелянтом не подано необхідних доказів на підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, таке є необґрунтованим та таке слід відхилити.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім цього, слід зазначити, уп.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Також, як вбачається із скарги та доданих до неї документів така подана всупереч вимогам ст. 357 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Так, особою, що подала скаргу не сплачено судового збору у встановленому законом порядку за її подання.

Так, апеляційна скарга може бути прийнята до розгляду за умови сплати:

- судового збору згідно п.п. 6, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги) в розмірі 3125,12 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, враховуючи наявність оспорюваних однієї немайнової та однієї майнової вимог) за такими реквізитами:

Найменування суду: Львівський апеляційний суд

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова

(Личаківський) 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Натомість особою, що подала скаргу сплачено лише 1575 грн. за її подання, а тому їй слід доплатити 1550,12 грн. (3125,12 грн. 1575 грн.) судового збору за згаданими реквізитами.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме: надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції; сплати судового збору за подання скарги у відповідності до вимог закону за вказаними вище реквізитами, або подання суду доказів звільнення від сплати судового збору.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали в частині недоліків щодо сплати судового збору, скарга буде вважатись неподаною та їй повернута, в частині недоліків щодо подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору, або докази звільнення від сплати судового збору та інші документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 357 ЦПК України,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк в частині недоліків щодо подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк в частині недоліків щодо сплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя Я.А. Левик