Провадження: 2/484/930/22
Справа: 484/2379/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

секретар судового засідання - Фартушняк Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно,

у відсутність сторін,-

ВСТАНОВИВ :

03.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що він і ОСОБА_2 26.04.1999 року уклали договір № 4043 купівлі-продажу 1/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Ззначений договір посвідчили в Первомайському філіалі Південної Товарної Біржі. Всі умови договору ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконали, однак через необізнаність у законодавстві вони не знали, що договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. Він зареєстрував право власності на житловий будинок у КП «Первомайське МБТІ», реєстраційний номер 748 від 16.10.1995 року. В даний час неможливо посвідчити договір нотаріально, тому що відповідач не бажає звернутися до нотаріуса. За таких обставин просить визнати за ним право власності на вказану частину житлового будинку. Крім того, позивач просить визнати за ним земельну ділянку дял обслуговування житлового будинку площею 605 кв.м.за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 16.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, 25.10.2022 року на адресу суду надіслав заяву із клорпотанням про розгляд справи у його відсутніть, позовні вимоги підтр имує та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду спарви була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надала.

Представник третьої особи в судове засідання не явився. Третя особа пояснень щодо позову не надала.

Вивчивши матеріали спарви, на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26.04.1999 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна № 4043, який посвідчений Первомайською філією Південної Товарної Біржі. Згідно вказаного ОСОБА_2 продала належний їй на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 748, 1/5 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією зазначеного договору. Нотаріально договір не було посвідчено.

Усі умови зазначеного договору сторонами виконані. Покупець передав продавцю обумовлену договором суму грошей 4000 грн., продавець надала йому 1/5 частини житлового будинку. З часу придбання будинку ніяких претензій зі сторони ОСОБА_2 до позивача не надходило, він відкрито користується частиною будинку за вказаною адресою.

На підставі зазначеного договору КП «Первомайське МБТІ» 27.04.1999 року вчинено державну реєстрацію права власності позивача на 1/5 частини житлового будинку.Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 153 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Сторонами під час укладення даного договору не дотримано вимог ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Сторони добросовісно вважали, що договір не підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки позивач виконав умови договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на 1/5 частину житлового будинку. Відповідачка не бажає звернутися до нотаріальної контори для посвідчення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо його право оскаржується або не визнається іншою особою.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За таких обставин наявні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, а тому позов в частині визнання права власності на 1/5 частини житлового будинку підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання правав власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 605 кв. м. суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не конкретизовано на яку саме частину земельної ділянки від загальної площі просить визнати право власності, не зазначено адреса розташування вказаної земельної ділянки. Крім того, позивач не надає жодних обгрунтувань у позові щодо вказаних позовних вимог.

За правилами статей12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групидоказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа - Південна Товарна Біржа, місцезнаходження: вул. Наваринська, 3 кв. 69, м.Миколаїв.

СУДДЯ: