Провадження № 2/756/1067/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А,Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

Позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб в цій квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

На даний час в спірній квартирі проживає донька позивачки ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_8 .

Відповідачі не проживають за зареєстрованою адресою з моменту реєстрації, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в квартирі не має, проте зареєстроване місце проживання відповідачів за вищевказаною адресою змушує позивачку сплачувати надмірні кошти в рахунок сплати комунальних послуг.

З цих підстав, просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У відзиві на позов представниця відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Числовська І.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідачка ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) є донькою колишніх власників спірної квартири - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а ОСОБА_1 є її рідною сестрою. ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - її дітьми. Вони зареєстровані та проживають в спірній квартирі з 03.10.2017 року. Позивачка, в свою чергу набула прав власника спірної квартири лише 07.06.2021 року. Окремо, зауважує на тому, що на даний час відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 тимчасово проживають у Грузії та там працюють, однак вважають, що їх проживання там жодним чином не може бути підставою для позбавлення їх права користування, як членів сім`ї позивача, і втрата права користування квартирою, призведе до неможливості їх повернення додому після завершення роботи у Грузії, крім того в квартирі на цей час залишаються меблі, колись придбані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Зазначає, що у спірній квартирі наявні лічильники і сплата комунальних послуг здійснюється відповідно за їх показниками.

Щодо порушення права користування позивачки, то відповідачами не може бути порушене, оскільки позивачка зареєстрована і проживає за іншою адресою.

У відповіді на відзив представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Титаренко О.В. зазначила, що відповідачка ОСОБА_3 на підставі права власності має будинок в м. Бучі Київської області, за адресою: АДРЕСА_2 , тому посилання відповідачки про неможливість їх повернення додому після завершення роботи у Грузії у зв`язку з позбавленням права користування її, та членів її сім`ї спірною квартирою не відповідає дійсності.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представниця позивачки в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судове не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення, в яких просив проводити розгляд справи без участі третьої особи та їх представника, зазначив, що КП «керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» жодним чином не може впливати на спір, оскільки спірна квартира знаходиться у приватній власності, а даний спір не відноситься до компетенції комунального підприємства.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Оболонського райсуду м. Києва від 15.03.2021 року, згідно якого визнано право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_11 чоловіком померлої ОСОБА_10 та ОСОБА_1 донькою померлої.

Відповідно до договору дарування від 07 червня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. зареєстрованого в реєстрі за № 4665 ОСОБА_12 подарував свою частку квартири позивачці.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири (а.с. 21-22).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 в квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 23).

Відповідачі в квартирі не проживають понад один рік, їх речі в квартирі відсутні, участі в оплаті житлово - комунальних послуг не приймають, що підтверджується зібраними у справі доказами, а також показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_13 проживає в квартирі АДРЕСА_4 , зазначила, що в спірній квартирі проживали ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_8 - невістка позивачки, проживає в АДРЕСА_5 , з ОСОБА_14 у шлюбі перебуває приблизно 6 місяців. Проживали у спірній квартирі у двох в 2017 році доки робили ремонт в квартирі в Ірпіні. Відповідачі родичі ОСОБА_14 . ОСОБА_16 і її чоловік проживають в будинку в Гостомелі, свідок з чоловіком була в будинку, діти ОСОБА_16 проживають за межами території України. Речі відповідачів в квартирі відсутні. Коли вона з ОСОБА_14 проживала в спірній квартирі рахунки за комунальні послуги сплачували вони.

Свідок ОСОБА_7 - син позивачки, пояснив, що з 2001 по 2007 рік був зареєстрований в цій квартирі та робив в ній ремонт. Відповідачі є його родичі, але не проживають і ніколи не проживали в спірній квартирі, оскільки в них є будинок поряд з Києвом. В квартирі речей відповідачів немає. ОСОБА_17 і ОСОБА_18 проживають за межами України. Бабуся їх зареєструвала, тому, що вони сказали, що не можуть зареєструватися в будинку. З 01.09.2021 року в цій квартирі він не проживає, проживає лише сестра.

Свідок ОСОБА_6 - дочка позивачки, пояснила, що квартира належить її матері, до цього бабусі з дідусем. Чому зареєстровані відповідачі в квартирі їй не відомо. В 2013 року відповідачі переїхали до власного будинку в Гостомелі. Їх в квартирі зареєструвала бабуся, бо вони говорили, що не можуть зареєструватися у власному будинку. В 2014-2015 році ОСОБА_19 виїхав в США, ОСОБА_20 виїхала в Канаду. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 живуть в Грузії. Рахунки за житлово-комунальні послуги завжди сплачує ОСОБА_14 . З листопада 2020 року вона проживає в квартирі постійно.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_11 , наданих в протоколі опитування адвокатом особи за її згодою відповідно до п.7 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» він колишній співвласник спірної квартири. Він з своєю дружиною ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбали цю квартиру. В даній квартирі постійно проживала їх донька - ОСОБА_1 зі своєю сім`єю. У 2017 році друга донька - відповідачка у справі ОСОБА_3 попросила її з сім`єю тимчасово на півроку прописати. Після піврічного строку він з дружиною просили доньку ОСОБА_3 знятися з реєстрації, так як ні вона ні її сім`я в квартирі жодного дня не проживали, а комунальні платежі за воду, вивіз сміття нараховуються на п`ятьох чоловік, однак вона постійно відмовлялася, мотивуючи це тим, що хоче мати київську реєстрацію. Йому відомо, оскільки він з покійною дружиною дали ОСОБА_3 кошти, вона придбала будинок м. Бучі Київської обл. в якому вона може зареєструватися. Її діти живуть за кордоном і вже понад п`ять років не приїджають в Україну. Він з дружиною завжди вважали, що дана квартира належить ОСОБА_1 , так як і придбавали для неї.

Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідачі в спірній квартирі не проживають без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом.

Суд вважає правильним зауважити, що правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі, крім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі Gillow v. the U.K. від 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення ЄСПЛ у справі Larkos v. Cyprus від 18 лютого 1999 року). Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватись судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. У всякому разі неможливість для власника здійснювати фактичне користування житлом (як і будь-яким нерухомим майном) через його зайняття іншими особами не означає втрату власником володіння такою нерухомістю. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №569/4373/16-ц (провадження № 61-33530св18) сформулювала правові висновки, що виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі сподіватися, що її виселення буде оцінене на предмет пропорційності у контексті відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Заперечення, надані представником відповідача ОСОБА_3 на думку суду не вказують не неправильність висновків суду, що зазначені вище, нею не надано доказів того, що визнання відповідача такою, що втратила право користування за позовом власниці такого житлового приміщення завдасть істотної шкоди її інтересам, з огляду на те, що судом встановлено факт непроживання відповідачів за цією адресою тривалий час, відсутність у спірній квартирі їх особистих речей, наявність у ОСОБА_3 у власності іншого придбаного для проживання житлового приміщення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3 632,00 гривні.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2022

Суддя А.М. Майбоженко