МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 482/620/22
Провадження № 22-ц/812/885/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Базовкіної Т.М., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

розглянувши в апеляційному порядку у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Баранкевич В.О. в приміщенні того ж суду, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області.

Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписанні заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Отже, враховуючи положення статей 633, 634. 641 та 642 Цивільного кодексу України, укладення договору про постачання електричної енергії між постачальником та побутовим споживачем відбувається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Постачальника та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п. 1.2. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовам цього Договору.

Доказом того, що між заявником та боржником відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у боржника особового рахунку, проведені боржником оплати за надані послуги.

Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювались відповідно показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію.

Між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору.

Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в відділі обслуговування споживача Новоодеського району ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкритий на ОСОБА_1 .

Відповідно до даних довідки від 21.06.2022 за період з 01.01.2019 по 01.07.2022 спожито - 48838 кВт на суму 74396,74 грн. Всього за цей період сплачено - 61807,89 грн. Залишок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 складає 12588,85 грн.

Відповідно до ст. Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника.

Посилаючись на викладене, а також на положення ст. ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» просило стягнути з ОСОБА_1 борг за спожиту електричну енергію в сумі 12588,85 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 248,10 грн.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати ухвалу від 15 серпня 2022 року як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що разом із заявою про видачу судового наказу суду надано вичерпні докази наявності цивільно-правових відносин між сторонами та наявність заборгованості у боржника, а саме: копія особової картки боржника;довідка про використану та несплачену електричну енергію; копія витягу з особового рахунку боржника; копія Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; копія Комерційної пропозиції №1; копія витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ щодо заявника; копія витягу із Статуту; копія довіреності №03/16-17 від 04.01.2022р.; копія довіреності №03/16-33 від 04.01.2022р.

Також посилається на те, що висновок суду про те, що з наданої начальником відділу ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області відповіді від 12 липня 2022 року за вих. № 1818, неможливо здійснити перевірку реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1 , а тому це є підставою для відмови у видачі судового наказу, на думку апелянта є передчасним, у зв`язку з неповним дослідженням матеріалів, та як наслідок, неповним встановленням судом обставин, які мають значення для справи.

Вказує, що заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію була направлена рекомендованим листом №654 від 13.07.2022 та вручена відповідальній особі суду 19.07.2022, тому відповідь ЦНАП від 12.07.2022 року за вих №1818 не може бути надана на запит суду стосовно місця реєстрації/проживання боржника у даній справі.

Крім того, відповідь начальника відділу ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області від 12 липня 2022 року за вих. № 1818 стосується саме послуги з декларування місця проживання/реєстрації місця проживання громадян, яка передбачає форму подачі та порядок реєстрації місця проживання фізичної особи за особистою заявою або декларацією відповідно до Закону України «Про реалізацію публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021, що не стосується надання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду.

Відповідно ч.7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, така можливість передбачена і абз.2 ч. 3 ст.11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 р. (зі змінами та доповненнями).

Отже, апелянт вважає, що судом при винесенні ухвали від 15.08.2022 року по справі №482/620/22 не було повно та всебічно з`ясовані обставини, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» в порядку наказного провадження звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію в сумі 12588,85грн.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно положень ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ст. 162 ЦПК України).

Частиною 1ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На виконання вимог до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді начальника відділу ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області від 12 липня 2022 року за вих. № 1818, на період воєнного стану, встановленого Указом Президента України від 23.02.2022 року та відповідно до вимог ст. 12 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", послуги з Декларування місця проживання/реєстрації місця проживання громадян не надаються.

Відповідно до положень ч.9 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У зв`язку із цим, оскільки здійснити перевірку реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1 за даними відділу ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області неможливо, а отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування/ ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про відмову ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заява про видачу наказу надійшла на адресу суду та була зареєстрована в суді 21 липня 2022 року на № 1938.

В матеріалах справи відсутній запит суду до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, а наявна копія відповіді начальника відділу ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області, на яку послався суд в ухвалі, датована 08 червня 2022 року та зареєстрована в суді за номером 1818 12 липня 2022року.

Отже, дана відповідь не стосується перевірки інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання саме боржника ОСОБА_1 .

Більш того, дана відповідь містить тільки інформацію про те, що Реєстр територіальної громади, Державний реєстр речових прав та Єдиний державний реєстр не працюють, а тому відділ ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області не має можливості надавати відповіді на запити, тому вони повертаються без опрацювання. При цьому відділ ЦНАП виконкому Новоодеської міської ради Миколаївської області посилається на постанову КМУ від 28 лютого 2022р. № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру», яка тільки призупиняє, тобто відтерміновує строки надання адміністративних послуг.

Отже, дана відповідь не містить будь-якої інформації щодо відсутності інформації про реєстрацію боржника ОСОБА_1 за відповідною адресою.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Запиту до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації боржника ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності свідчить про передчасність висновку суду про неможливість здійснити перевірку місця реєстрації боржника ОСОБА_1 , а також про те, що отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце її реєстрації.

Не звернув суд також належної уваги на те, що заявник згідно ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинен зазначити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» було виконано.

Підстави для відмови у видачі судового наказу передбачені ч.1 ст. 165 ЦПК України, серед яких зазначено і подача заяви з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

На наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд в оскаржуваній ухвалі не посилався і не пов`язував з ними свій висновок про відмову у видачі судового наказу.

Передбачена ч.9 ст. 165 ЦПК України підстава для відмови у видачі судового наказу у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, не відноситься до недоліків заяви про видачу судового наказу, оскільки пов`язана з вчиненням судом дій для перевірки інформації, зазначеної в заяві про видачу судового наказу щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Тому відсутність у суду можливості для здійснення такої перевірки не є підставою для відмови у видачі судового наказу, оскільки за змістом ч.9 ст. 165 ЦПК України саме отримана судом інформація, яка не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, є підставою для відмови у видачі судового наказу, а не відсутність такої інформації взагалі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За такого, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду та направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 02 листопада 2022 року.