Справа №336/1869/22
Провадження № 2-о/336/101/2022
11 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя області у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в окремому провадженні цивільну за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту родинних відносин ,-
Представник заявниці адвокат Журавльова Ю.Р. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3 . Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою для отримання недоотриманої пенсії батька, однак отримала Лист від 04.04.2022 № 2957-2152/С-02/8-0800/22, відповідно до якого для отримання недоотриманої пенсії необхідно надати документи, які підтверджують родинні відносини, оскільки у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть спадкодавця є відмінності у написанні прізвищ. Так, у Свідоцтві про народження Заявниці прізвище батька зазначено як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть її батька прізвище останнього зазначено як « ОСОБА_5 ». Родинні відносини підтверджуються тим, що згідно свідоцтва про народження батька заявниці - ОСОБА_2 , його ПІБ було зазначено на російській мові - « ОСОБА_6 ». 25.02.1994 був укладений шлюб між батьками Заявниці, матір`ю ОСОБА_7 (рос. мова), та батьком ОСОБА_8 (рос. мова), матері було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Під час шлюбного життя, батьки Заявниці народили дітей: доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 12.06.1975 Заявниця закінчила восьмирічну освіту та отримала свідоцтво, у якому її прізвище було зазначено « ОСОБА_5 ». 25.06.1997 Заявниця отримала атестат про середню освіту, в якому її прізвище було зазначено « ОСОБА_5 ».Згідно трудової книжки від 29.09.1977 до укладання шлюбу, Заявниця мала прізвище « ОСОБА_5 ». 20.08.1981 Заявниця уклала шлюб зі ОСОБА_11 (рос. мова). ОСОБА_9 було присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ». У військовому квитку батька заявниці - ОСОБА_2 його прізвище російською мовою зазначено « ОСОБА_5 ». 14.12.2004 було укладено договір дарування 2/3 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого батьки заявниці: ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , а також її чоловік - ОСОБА_11 подарували заявниці належні їм частки вказаної квартири. Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьком та донькою, однак у документах, що підтверджують родинні зв`язки, допущені помилки через різний переклад прізвища з російської мови на українську, у зв`язку з чим заявниця вимушена звернутись з вказаною заявою до суду.
Ухвалою суду від 24.05.2022 відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи.
Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи чи запереченнями на заяву до суду не звертався.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжі, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 26.04.1997 Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області.
Згідно свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 10.12.1959, її батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_14 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.12.2021 серія НОМЕР_3 , актовий запис № 2953.
Свідоцтво про смерть видавалося на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 05.12.2001 Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 як дочка померлого звернулась до Пенсійного фонду України із заявою для отримання недоотриманої пенсії батька.
Листом від 04.04.2022 № 2957-2152/С-02/8-0800/22 Пенсійний фонд України повідомив, що для отримання недоотриманої пенсії необхідно надати документи, які підтверджують родинні відносини.
Проте, під час звернення до ПФУ Заявниці стало відомо, що у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть спадкодавця є відмінності у написанні прізвищ, так у свідоцтві про народження заявниці прізвище батька « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про його смерть « ОСОБА_5 ».
Таким чином, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, з саме факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .
Вищезазначені родинні відносини підтверджуються тим, що згідно свідоцтва про народження батька заявниці серії НОМЕР_5 від 17.03.1950, його прізвище мовою оригіналу (російська) було зазначено « ОСОБА_15 ». Батьками вказано: батько « ОСОБА_16 », мати « ОСОБА_17 ».
Крім того, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 25.02.1994, (мовою оригіналу - російська) « ОСОБА_18 (уроженец г. Б-Токмак Запорожская обл.) одружився ІНФОРМАЦІЯ_5 з « ОСОБА_7 » (уродженка ст. Пришиб, Михайловский р-он Запорожская обл.). Після укладення шлюбу мати змінила прізвище на (мовою оригіналу - російська) « ОСОБА_15 ».
Під час шлюбного життя батьки заявниці окрім неї народили сина (брата заявниці) ОСОБА_10 , згідно свідоцтва про народження якого серії НОМЕР_7 від 11.05.1965, його батьками зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_14 .
12 червня 1975 року заявниця закінчила школу №93 Шевченківського району м. Запоріжжя та отримала свідоцтво про восьмирічну освіту серія НОМЕР_8 у якому її прізвище було зазначено « ОСОБА_5 ».
25 червня 1977 року заявниця закінчила школу №93 м. Запоріжжя та отримала атестат про середню освіту серія НОМЕР_9 у якому її прізвище було зазначено « ОСОБА_5 ».
20 серпня 1981 року заявниця (мовою оригіналу російська) « ОСОБА_19 » уклала шлюб зі « ОСОБА_11 ». Заявниці було присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від НОМЕР_10 .
Згідно трудової книжки заявниці серії НОМЕР_11 від 29.09.1977, до укладання шлюбу заявниця мала прізвище « ОСОБА_5 ».
У військовому квитку серії НОМЕР_12 прізвище батька заявниці мовою оригіналу російська зазначено « ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уроженец г. Токмак Запорожской области. Женат: жена ОСОБА_14 ».
Як належний доказ суддя приймає також копію Договору дарування, посвідченого 14.12.2004 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Юрієм Петровичем (зареєстровано в реєстрі за № 3942), відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 подарували ОСОБА_1 2/3 (дві третіх) частини квартири АДРЕСА_2 .
Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.
Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.
Положеннями статті 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].
Отже, з наданих суду письмових доказів вбачається наявність родинних відносин між заявницею ОСОБА_9 та її померлим батьком ОСОБА_8 , однак у документах, що підтверджують родинні зв`язки, допущені помилки через різний переклад з російської мови на українську, а відтак вказаний факт є доведений належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України.
Суд дійшов висновку, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.2, 10, 19, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_13 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр. Соборний, буд.158-Б, м . Запоріжжя, 69005, .

Суддя: Н.С. Звєздова