Провадження №6/337/77/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Смірнової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 по справі №337/1919/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, КП «Наше місто», Виконавчого комітету Запорізької міської ради про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 по справі №337/1919/21, ухваленого за його позовом до Запорізької міської ради, КП «Наше місто», Виконавчого комітету Запорізької міської ради про відшкодування шкоди, задоволено частково, стягнуто з Запорізької міської ради на його користь матеріальну шкоду в розмірі 123003,09 гривень та 5 000 гривень моральної шкоди, а всього 128003,09 грн. в іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється органами казначейства.

Запорізька міська рада не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів та взагалі відсутня в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів, що унеможливлює стягнення з міської ради коштів за виконавчими документами, натомість, в силу приписів ст. ст. 10, 11, 51, 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 22 Бюджетного кодексу України функції головного розпорядника коштів бюджету Запорізької міської територіальної громади покладено на виконавчий комітет Запорізької міської ради.

6 грудня 2022 року він отримав рішення Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п.п. 3п.9 ПКМУ України від 3 серпня 2011 року № 845, оскільки Запорізька міська рада не має відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби.

Посилаючись на механізм виконання рішень про стягнення коштів боржників, що обслуговуються в органах Державної казначейської служби України, визначено Порядком № 845, відповідно до якого стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Державної казначейської служби України, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. В свою чергу, відповідно до інформації, наявної в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, на обслуговуванні в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (Договір від 05.01.2015 № 25 Про здійснення розрахунково- касового обслуговування") знаходиться - Виконавчий комітет Запорізької міської ради (). який згідно з частиною 1 статті 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування" (далі по тексту - Закон України № 280/97-ВР) є виконавчим органом Запорізької міської ради.

Згідно з частинами 1. 2 статті 11 та частиною 8 статті 51 Закону України № 280/97-ВР виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, які є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до етапі 28 Закону України № 280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад належать власні повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Враховуючи положення Закону України № 280/97-ВР. Виконавчий комітет Запорізької міської ради здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету, у зв`язку з чим стягнення за виконавчим листом по справі № 337/1919/21 повинно здійснюватися з Запорізької міської-ради шляхом списання коштів з відповідного рахунку виконавчого органу Виконавчого комітету Запорізької міської ради (), що є окремою юридичною особою.

Відповідно до статті 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою стягувана чи виконавця, яким в даному випадку є Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, суд. який розглядав справу, як суд першої інстанції може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Державної казначейської служби України мають право звертатися до органу, який видав виконавчий документ, із клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади. їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 129і Конституції України суд ухвалах рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, для здійснення Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області дій. визначених Порядком № 845. щодо виконання виконавчого листа по справі № 337/1919/21, вважає за необхідне змінити спосіб і порядок виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 по справі № 337/1919/21.

Позивач, представник позивача та представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача звернулася з заявою щодо розгляду заяви у відсутність позивача та її представника, яку просить задовольнити у повному обсязі, посилаючись на її обґрунтованість, вважаючи, що зміна способу буде сприяти виконанню судового рішення.

Представник виконавчого комітету Запорізької міської ради надав письмові заперечення в яких просить залишити заяву без задоволення, посилаючись на правову позицію яку висловив Верховний Суд у постанові від 05.05.2018 року по справі №537/2235/16, вважає, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті., а тому заява не підлягає задоволенню та є необґрунтованою. В даному випадку, заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст. 435 ЦПК України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - з Запорізької міської ради на Виконавчий комітет Запорізької міської ради на стадії виконання рішення суду, натомість, як при ухваленні рішення суд не встановив правових підстав стягнути суму відшкодування з виконавчого комітету Запорізької міської ради, до якого були позивачем заявлені позовні вимоги, та рішення яким в апеляційному порядку оскаржене не було.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (ч.ч.1,3).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, КП «Наше місто», Виконавчого комітету Запорізької міської ради про відшкодування шкоди, задоволено частково та стягнуто з Запорізької міської ради на його користь матеріальну шкоду в розмірі 123003,09 гривень та 5 000 гривень моральної шкоди, а всього 128003,09 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суді від 06.06.2022р. апеляційну скаргу Запорізької міської ради залишено без задоволення. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 по цій справі залишено без змін.

На підставі вказаного рішення суду 03.08.2022 видано виконавчий лист про стягнення з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 128003,грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, які були зверненні ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби для виконання.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим, а не заміни боржника.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року справа №6-1829цс15, постанова Верховного Суду від 10 червня 2019 року, справа № 350/426/16.

При зміні способу виконання рішення суду фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим. Під час вирішення питання про зміну способу виконання суд з`ясовує обставини, що свідчать про цілковиту неможливість виконання судового рішення. При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як Запорізька міська рада, так і виконавчий комітет Запорізької міської ради зареєстровані як самостійні юридичні особи. Вони наділяються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Стаття 6 Конституції України визначає, що Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органи місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади (ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Як вже було зазначено, Запорізька міська рада і виконавчий комітет Запорізької міської ради є різними, самостійними юридичними особами - організаціями, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Як вказують приписи ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

При цьому суд враховує, що за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами відповідачем у справі також був Виконавчий комітет Запорізької міської ради, але рішенням суду позов був задоволений частково, кошти були стягнути саме з Запорізької міської ради, а стягненні коштів з виконавчого комітету Запорізької міської ради було відмовлено, а тому вважає, що заява про зміну способу і порядку виконання Рішення суду у справі №337/1919/21 фактично змінює боржника по справі, безпідставно переносить майнову відповідальність на іншу юридичну особу, змінюючи при цьому рішення по суті.

При цьому суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями статті 1291 Конституції України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами другою та четвертою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З наведених норм слідує висновок, що Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема, стороною виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник Запорізька міська рада є органом місцевого самоврядування. Однак, як свідчить зміст статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» органи місцевого самоврядування не відносяться до суб`єктів (боржників), за якими держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна. Отже, у спірних правовідносинах, держава не виступає гарантом виконання зобов`язань за механізмами, передбаченими Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконання судових рішень відносно органу місцевого самоврядування не регулюється положеннями Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є правильним. ( Постанова ВС від 16.04.2020 справа №804/5950/17).

Незважаючи на це, у спірних правовідносинах, що склались між сторонами, ГУДКС України в Запорізькій області, як територіальний орган ДКС України є встановленою Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів. Таких самих висновків дійшов Верховний Суд у справі №200/4120/19-а (постанова від 25 листопада 2019 року) за схожих фактичних обставин і підстави для відступлення від нього відсутні.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком №845.

Так, відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення (пункт 31 Порядку №845).

Отже, відповідач повинен вживати всіх заходів з виконання рішення суду, встановлених Порядком №845. Однак з наданих документів не вбачається, що відповідачем були вжиті встановлені законодавством заходи, спрямовані на виконання судового рішення, зокрема, направлення на адресу боржника області вимоги про необхідність вжиття останнім заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій для виплати ОСОБА_1 заборгованості чи вчинення інших дій, спрямованих на виконання рішень судів.

З огляду на вищенаведене, оскільки заявник просить суд змінити спосіб виконання рішення Хортицького районного суду від 16.12.2022, а саме: стягнути з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 128003,09 грн з розпорядника бюджетних коштів - виконавчого комітету Запорізької міської ради, незважаючи на те, що судом при розгляді справи встановлено, що визначені грошові кошти підлягають стягненню безпосередньо з Запорізької міської ради, а не з іншої окремої юридичної особи (виконавчого комітету Запорізької міської ради), враховуючі те, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, суд вважає, що заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 335/1919/21 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 435, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2021 по справі №337/1919/21- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлений 26 грудня 2022 року, копію ухвали надіслати учасникам провадження.

Суддя Л.Г.Салтан