Справа № 462/6116/21 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/350/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Салати Я.І. без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату в сумі 174 319,42 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати за період з грудня 2017 року по червень 2021 року у сумі 20742.12 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вона з 05 грудня 2017 року працювала інженером з нормування праці першої категорії монтажно-складального цеху 003 на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА» та звільнена з роботи 28 липня 2021 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (наказ №188к від 28 липня 2021р.).

Вказувала, що відповідач протягом 2017 2021 рр. порушував її право на заробітну плату, встановив їй посадовий оклад, який був значно нижчим, ніж гарантований галузевою угодою. З вересня 2016 року на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» діє Міжгалузева угода у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіолектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр. Мінімальний посадовий оклад інженера з нормування праці першої категорії з 05 грудня 2017 року по 28 липня 2021 року, відповідно до Міжгалузевої угоди мав бути розрахований таким чином: мінімальна заробітна плата х 1.5 (співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки) X 1,35 (мінімальний посадовий оклад техніка без категорії, що дорівнює місячній тарифній ставці робітника третього розряду третьої сітки згідно з Додатком №1 до Міжгалузевої угоди) X 1,64 (мінімальний коефіцієнт міжпосадового співвідношення посадового окладу провідного бухгалтера до посадового окладу техніка згідно з Додатком №2 до Галузевої угоди).

На думку позивачки, відповідач не нарахував і не виплатив їй заробітну плату за період з грудня 2017 року по червень 2021 року в сумі 174319, 42 грн., що є також підставою для нарахування позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням відповідачем термінів їх виплати. Розрахунок суми компенсації здійснено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 і становить 20742,12 грн. станом на липень 2021 року.

З огляду на зазначене, просила позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 174 319 грн. 42 коп. ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з 05 грудня 2017 року по червень 2021 року та 20742 грн. 12 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь на користь держави 908 грн. /дев`ятсот вісім гривень/ судового збору.

Рішення суду оскаржило ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не вірно встановлено дію на відповідача Міжгалузевої угоди, не правильно вказані коефіцієнти та проведено розрахунок мінімального посадового окладу.

Вважає, що судом першої інстанції не встановлено, що відповідач, або ДК «Укоборонпром» входить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі.

Посилається на те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 сепня 2021 року у справі № 462/7918/19 встановлено, що Міжгалузева угода, на яку посилається суд першої інстанції не поширює свою дію на ДП «ЛДЗ «ДОРТА».

Вважає, що розрахунок посадового окладу позивача за період її роботи має здійснюватись з урахуванням прожиткового мінімуму, а не мінімальної заробітної плати.

Звертає увагу на те, що відповідач не порушував терміни виплати заробітної плати.

Стверджує, що пред`явивши позов, позивач вважає, що її заробітна плата мала бути іншою, ніж та, яка їй виплачувалась, а тому відповідач не допускав жодного порушення термінів виплати заробітної плати, оскільки виплачував ту, яка була погоджена із позивачем.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що позивач з 05 грудня 2017 року працювала інженером з нормування праці першої категорії монтажно-складального цеху 003 на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА» та звільнена з роботи 28 липня 2021 року за ч.3 ст.38 КЗпП України (наказ №188к від 28 липня 2021р.)/а.с. 10-13/.

Згідно із ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно абз. 4 ч. 1 ст.5 Закону України «Про оплату праці`організація оплати праці здійснюється, зокрема, на підставі галузевих (міжгалузевих), територіальних угод.

Відповідно до ч. 1 ст.14 Закону України «Про оплату праці`договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Частиною 1 ст.15 цього Закону передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Відтак, встановлені галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами умови оплати праці є гарантіями для працівників в сфері оплати праці й безпосереднє застосування таких умов є обов`язковим для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії угоди.

Відповідно до ст. ч. 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Статтею 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Цим Законом також передбачено, що умови колективних договорів або угод, які погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод (ч.2 ст. 5 Закону), а галузева (міжгалузева) угода не може погіршувати становище працівників порівняно з генеральною угодою (ч. 3 ст. 8 Закону).

Статтею 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Законодавством не вимагається обов`язковою умовою дії Міжгалузевої угоди її підписання кожним окремим підприємством чи засновником такого підприємства.

ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним оборонним підприємством, на яке з 2008 року поширювала свою дію Галузева угода між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств машинобудівної та металообробної галузей «Металіндустрія-Україна» та профспілками автомобільного і сільськогосподарського машинобудування, машинобудівників та приладобудівників, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України на 2008-2009 роки, яка була пролонгована до 2015 року. З жовтня 2016 року на нього поширювалась дія Міжгалузевої угоди у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 роки.

У п. 5.1.1. Галузевої угоди встановлено мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці до законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати згідно з Додатком № 1; співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менше як 1 до 1,25.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» по заробітній платі за період з грудня 2017 р. по червень 2021 року перед позивачкою становить 174 319,42 грн.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступних обставин.

Згідно листа Мінекономіки від 20 січня 2022 року Постановою КМУ від 31 серпня 2011 року № 993 «Деякі питання Державного концерну «Укроборонпром» прийнято рішення щодо передачі із сфери управління Міноборони та Мінпромполітики в управління Концерну підприємств, включених до складу Концерну відповідно до постанови КМУ від 29 грудня 2010 року № 1221. За наявною інформацією ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» передано зі сфери управління Мінпромполітики в управління Концерну за актом приймання-передачі від 17 листопада 2011 року.

Враховуючи те, що Міжгалузева угода 2016-2020 року не поширювала свою дію на Відповідача, для обрахунку посадового окладу Позивача має застосовуватись положення Колективного договору 2016-2020 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір, угода укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально- економічних відносин і узгодгодження інтересів працівників та роботодавців.

У ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» зазначено, що колективний договорі укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 13.02.2013 року був затверджений «Порядок повідомної реєстрації галузевих (міжгалузевих) і територіальних угод, колективних договорів.

Відповідно до вказаного порядку, галузеві (міжгалузеві) і територіальні (обласні та республіканська) угоди підлягають повідомній реєстрації Мінекономіки, а колективні договори, територіальні угоди іншого рівня - районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних та міських рад.

Колективні договори ДП «ЛДЗ «Лорта» реєструвались Департаментом економічної політики Львівської міської ради.

Так, на ДП «ЛДЗ «Лорта» діяло два колективні договори за період 2004- 2006 року та на 2016-2020 роки. Останній колективний договір був зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради за № 159 від 21 червня 2016 року.

Усі зміни до такого колективного договору мають бути також зареєстровані в тому самому порядку, що і реєстрація колективного договору.

Оскільки саме колективним договором врегульовується питання оплати праці працівникам, визначення мінімальних гарантій таким, тому, у випадку введення в дію Міжгалузевої угоди, зміни, які містяться у такій мали би бути внесені до колективного договору. Однак, зміни до колективного договору не були внесені, навіть при наявності наказів за 2017 і 2018 роки.

З огляду на вказане, підтверджено що Міжгалузева угода 2016-2020 років не поширювала свою діяльність на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА»

Також, у п.3.3. Колективного договору 2016-2020 роки на ДП «ЛДЗ -Лорта» зазначено, що конкретні розмірі тарифних ставок (посадових окладів) установлюються штатним розписом, виходячи із міжкваліфікаційних співвідношень для встановлення рівня тарифних ставок робітникам згідно Додатком № 1 до Галузевої угоди між Міністерством промислової політики та профспілкою робітників радіоелектроніки та машинобудування України. Тобто колективний договір відсилає на коефіцієнти, які визначені у Галузевих угодах а не у Міжгалузевій угоді 2016-2020 років.

У п. 5.1.1. Галузевої угоди за 2010-2011 рік (остання, яка діє на підприємстві) вказано, що співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менше як 1 до 1,1. Тобто саме коефіцієнт 1,1 має застосовуватись до правовідносин Позивача і Відповідача.

Окрім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про оплату праці» в редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі:

мінімального розміру посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України;

міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.

Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

У прикінцевих і перехідних положеннях до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у п. 1 зазначено, що такий Закон набирає чинність з 1 січня 2017 року. ( тобто застосування прожиткового мінімуму для визначення мінімального посадового окладу почалося з 01 січня 2017 року)

Також у п. 5 вказаного закону зазначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів.

Відтак, до розрахунку посадового окладу Позивачу необхідно застосовувати прожитковий мінімум, а не мінімальну заробітну плату.

А тому, посадовий оклад Позивача з 01 січня 2017 року по 28 липня 2021 року виглядає наступним чином:

Прожитковий мінімум доходів громадян х 1,1 х 1,35 х 1,64

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що ОСОБА_1 виплачувалась заробітна плата у розмірі більшому, ніж та, яка розрахована на підставі Галузевих угод, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки заборгованість перед ОСОБА_1 у ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» відсутня.

Відповідно дост.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтями 1,2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пунктами 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159, передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом (Абзац другий пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановами KM N 430 ( 430-2003-п) від 31 березня 2003 року, X 355( 355-2021-п ) від 14 квітня 2021р.

У п. 9 такого Порядку зазначено, що Роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Згідно листа Мінсоцполітики від 07 лютого 2022 року № 491/0/290-22/51 нарахування компенсації на виплати, призначені за рішенням суду, визначеними нормативно-правовими актами не передбачено.

На підставі аналізу наявних у справі доказів та встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача відсутній обов`язок щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі у заявленому позивачем розмірі через відсутність заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» підлягає до задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» 2 925 гривень 93 копійки судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.