Справа № 126/1532/21
Провадження № 22-з/801/183/22
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Ковальчук О. В.
15 листопада 2022 рокуСправа № 126/1532/21м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів : Сала Т. Б., Берегового О.Ю.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Базалицького Романа Валерійовича, про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення коштів,
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ТОВ «Автокредит Плюс» через свого представника адвоката Добриня Я.О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просило оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс», подану його представником адвокатом Добринею Я.О., залишено без задоволення, а рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року залишено без змін.

10 листопада 2022 року представником ОСОБА_2 адвокатом Базалицьким Р.В., подано до Вінницького апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 9100,00 грн. судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Базалицьким Р.В.

Від відповідача жодних заяв на спростування доводів цієї заяви не надходило.

Вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вказану заяву слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2022 року між адвокатом Базалицьким Р.В. та Гавелом Д.В. укладено договір про надання правової допомоги (а. с. 197-199).

19 вересня 2022 року адвокат Базалицький Р.В. подав відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс», у якому також просив здійснити розподіл судових витрат на підставі доказів про надання правової допомоги, що будуть подані, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України та надав орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач понесе у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції (а.с.172-182).

Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, поданою 10 листопада 2022 року, адвокатом Базалицьким Р.В. подано до суду копію опису наданих послуг згідно Договору про надання професійної правничої допомоги № 29/04-1 від 29 квітня 2022 року із зазначенням кількості затрачених годин та їх вартості, зокрема: підготовка та подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу 7150,00 грн., підготовка та подання до суду апеляційної інстанції заяви про розподіл судових витрат 1950,00 грн. (а.с. 196); копію акта приймання-передачі наданих послуг від 09 листопада 2022 року (а.с. 200).

З наданих апеляційному суду документів встановлено, що розмір гонорару адвоката Базалицького Р.В. за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції становить 9100,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 329/766/18.

Разом з тим, якщо суд визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Такі висновки збігаються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17.

Дослідивши доводи заяви та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9100 грн. є завищеними та неспівмірними проведеним роботам, наданим послугам, а також часом, який був реально витрачений адвокатом.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також слід зазначити, що розгляд справи відбувся без повідомлення учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження, що значно зменшило навантаження на адвоката та вплинуло на обсяг виконаної ним роботи.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги той факт, що 21 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/13595/20 сформулював правовий висновок про те, що складання заяв та клопотань стосовно судових витрат не є наданням правової допомоги.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 2000 грн. судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Базалицького Романа Валерійовича, про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», , проспект Праці, 2-Т, м. Дніпро.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

О. Ю. Береговий