Справа № 148/1267/21
Провадження № 22-ц/801/1655/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 рокуСправа № 148/1267/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року, ухвалене суддею Ковганичем С.В. в м. Тульчині, в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тульчинська міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була двоюрідною племінницею ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина заявника ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,47 га на території с. Суворовське, Тульчинського району, що належала ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після якої його дружина прийняла, однак, через важку хворобу не встигла оформити.

ОСОБА_6 була двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , яка згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України являється спадкоємицею ОСОБА_6 п`ятої черги спадкування.

У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не може оформити спадкові права.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

У скарзі зазначає, що судом безпідставно не було взято до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була племінницею ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Саме через відсутність документального підтвердження родинних відносин заявник вимушений був звернутися до суду. Заінтересовані особи в письмових поясненнях також підтвердили, що ОСОБА_5 була племінницею ОСОБА_6 , що також підтверджує заявлені вимоги та свідчить про безумовне визнання викладених в заяві вимог.

У заяві, яка надійшла від Тульчинської міської ради, її представник просив розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними в матеріалах справи документами, і покликався на розсуд суду.

Інші заінтересовані особи розгляд справи просили провести у їх відсутність, за результатами розгляду апеляційної скарги просили її задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи у відсутність належно повідомлених учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даною заявою стверджував, що ОСОБА_6 була двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_5 , дошлюбне прізвище ОСОБА_9 , являлася дочкою ОСОБА_10 , дошлюбне прізвище ОСОБА_11 , яка в свою чергу була донькою ОСОБА_12 , батьками якої були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Також у ОСОБА_15 та ОСОБА_14 була донька ОСОБА_16 та в неї донька ОСОБА_6 .

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції прийшов до висновку, що з наданих суду документів не можливо встановити наявність родинного зв`язку між ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , як між двоюрідними племінницею та тіткою.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У пункті 7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У ч. 1 ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_5 - дружина заявника, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2019 року (а.с.5) та копія повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2006 року (а.с.6). Дошлюбне прізвище ОСОБА_17 -« ОСОБА_9 ».

Відповідно до копії спадкової справи №651/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 вбачається, що 20.09.2019 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися із заявами до Тульчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкодавцем ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був складений заповіт від 03.04.2019. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20.09.2019 №57638965 заповіт від 03.04.2019 є чинним. 11.12.2019 державним нотаріусом на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.40-85).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.08.1970 батьками ОСОБА_18 записані: мати - ОСОБА_10 та батько - ОСОБА_19 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про одруження від 03.08.1962 (а.с.8), дошлюбне прізвище ОСОБА_10 , 1942 року народження, було « ОСОБА_11 ».

Відповідно до копії повідомлення Державного архіву Вінницької області від 27.04.2021 №07-1172/7, книг актових записів про народження громадян по с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області за 1937-1943 р.р. в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з цим неможливо видати довідку про народження ОСОБА_20 , 1942 року народження (а.с.9).

Відповідно до копії відновленого свідоцтва про народження від 19 грудня 1967 року, батьками ОСОБА_21 були: батько ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.10).

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01 лютого 2018 року (а.с.11).

Згідно копії погосподарської книги № 13, 14, 16, 16 на 1955-1957 роки с.Суворовське Тульчинського району вбачається, що в списках членів сім`ї за особистим рахунком № НОМЕР_5 значиться мати ОСОБА_22 , як голова сім`ї, та дочка ОСОБА_6 (а.с.108-110)

Згідно копії довідки виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області від 01.02.2018 №111, ОСОБА_5 проводила похорон ОСОБА_6 , проживаючої в с.Суворовському, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , за власні кошти. На день смерті ОСОБА_6 проживали разом та вели спільне господарство (а.с.12).

Згідно копії довідки виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області від 11.12.2019 №1349, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,47 га в межах згідно з планом, розташованої на території Суворовської сільської ради, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Суворовське» с.Суворовське, Тульчинського району, Вінницької області, що належала ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої була її племінниця ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але не встигла оформити своїх спадкових прав (а.с.13).

Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 08.06.2022 №611/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не відкривалась (а.с.118).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_18 були ОСОБА_23 та ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про одруження, ОСОБА_10 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ».

З метою встановлення батьків ОСОБА_20 був зроблений запит до державного архіву Вінницької області і отримана відповідь про неможливість видачі довідки про народження ОСОБА_20 у зв`язку із відсутністю в архіві на зберіганні книг актових записів про народження громадян по с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області за 1937-1943 роки.

Заявник стверджує, що батьками ОСОБА_12 були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , однак, доказів цього факту не існує.

Навпаки, в матеріалах справи є свідоцтво про народження ОСОБА_21 , батьками якої були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Взаємозв`язок у родинних стосунках між ОСОБА_21 та ОСОБА_20 не встановлений.

Також заявник стверджує, що у ОСОБА_24 та ОСОБА_25 була ще одна дочка ОСОБА_26 та в неї дочка ОСОБА_6 , однак, доказів і цього не має.

Доказів того, що ОСОБА_6 є двоюрідною сестрою ОСОБА_27 не має, а відтак, довести, що ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) є двоюрідною племінницею не можливо.

Причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують ці факти (крім доказів на підтвердження неможливості отримання свідоцтва про народження ОСОБА_20 ) заявником не вказано та доказів на підтвердження цьому не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даній справі недостатньо доказів для встановлення факту родинних відносин.

Самі лише покази свідків, на що наголошує увагу апелянт, за відсутності багатьох документів, які б стверджували або хоча б натякали на взаємозв`язок ОСОБА_21 (дочки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ) з ОСОБА_27 , яка є матір`ю дружини заявника ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ), а також говорили про наявність у ОСОБА_15 та ОСОБА_14 іншої дочки, від якої народилася ОСОБА_6 , є недостовірними доказами.

Визнання заінтересованими особами вимог заяви ОСОБА_1 не може бути підставою для ухвалення на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України рішення про задоволення заяви про встановлення юридичного факту, оскільки відповідно до вказаної норми суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем.

У даному випадку справа розглядалася в порядку окремого провадження, а не позовного, тому вказана норма не може бути застосована.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко