Справа № 127/4745/22
Провадження № 2/127/700/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третьої вінницької державної нотаріальної контори про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Третьої Вінницької державної нотаріальної контори про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , яка склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л.П. 20 червня 2020 року, в якому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй онучці ОСОБА_1 . Після смерті бабусі позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, де дізналася, що син бабусі ОСОБА_2 , також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 є інвалідом 3-ї групи, тобто непрацездатною особою, тому, не зважаючи на те, що бабуся усе своє майно заповіла позивачці, ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадщину у розмірі 1/2 частки спадкового майна. Однак, з огляду на довготривалі погані відносини, які постійно існували між бабусею та ОСОБА_2 , а також на інші обставини, які мають істотне значення, обов`язкова частка ОСОБА_2 у спадщині підлягає зменшенню з 1/2 до 1/8 частки з наступного. З 1994 року моя позивачки, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , припинили фактичні шлюбні відносини. З тих пір останній проживає окремо. У сімейному спорі бабуся позивачки, незважаючи на те, що ОСОБА_2 її єдиний син, стала на бік своєї невістки, тобто мами позивачки. З тих пір відносини між бабусею та ОСОБА_2 були натянутими. Бабуся дозволила позивачці з мамою проживати у квартирі по АДРЕСА_1 . В подальшому, у цій квартирі проживав чоловік позивачки, а наразі і діти позивачки. В свою чергу, у ОСОБА_2 з`явилася нова сім`я. Бабуся жила в останні роки в більшості у селі, де вона садила городину та мала невеличке господарство, однак у ОСОБА_5 приїжджала постійно, то до позивачки з мамою і правнуків, то на лікування, то на ринок. Таким чином, позивач з мамою були вдячні, що бабуся їм допомагала вирощеним урожаєм у селі та надала нам можливість жити у її квартирі, а вони в свою чергу, спочатку допомагали бабусі по господарству в селі, а в подальшому, здійснювали її повноцінний догляд та лікування. Такі відносини вони підтримували до смерті бабусі. ОСОБА_2 звертався до бабусі лише тоді, коли у нього був матеріальний зиск у цьому. Всі його поїздки до бабусі у село супроводжувалися вимаганням грошей та банківської картки у неї, адже він знав, що бабуся мала декілька депозитів, користувалася відсотками, отриманими від цих депозитів. Ні доглядом, ні здоров`ям бабусі ОСОБА_2 не займався. Позивачка займалася лікуванням та діагностуванням бабусі у Вінниці, супроводжувала її до необхідних лікарів, здійснювала оплату цих послуг, допомагала бабусі оплачувати комунальні послуги за будинок, який знаходиться у селі. В свою чергу, у ОСОБА_2 був відсутній прояв будь-якого інтересу до здоров`я та, загалом, життя бабусі. Він поводив себе зневажливо по відношенню до неї. 24 жовтня 2020 року бабусю положили на стаціонарне лікування у Погребищенську районну лікарню. Позивачка займалася її оформленням у лікарню та доглядом у лікарні. Настпупного дня бабуся померла. Позивачка, будучи відповідальною особою у лікуванні бабусі, надавала відмову від розтину її тіла. В подальшому, позивачка займалася організацією похорону. ОСОБА_2 за життя бабусі погано ставився до неї та погано з нею поводився. Він не те, що не здійснював за нею належного догляду, він взагалі цього догляду не здійснював. Відносини у нього та бабусі були надзвичайно погані через те, що він поводився аморально по відношенню до неї. Він її постійно обманював, спочатку просив, а потім вимагав гроші, вкрав банківську картку та неправомірним шляхом зняв та привласнив 20 000 грн. Ці останні події бабуся пережити не змогла та потрапила у лікарню, де і померла. Будучи в лікарні, бабуся не отримувала жодної допомоги від ОСОБА_2 , проте вона вкрай потребувала допомоги у формі піклування, купівлі ліків. Позивачка просить зменшити розмір обов`язкової частки відповідача у спадковому майні після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частки до 1/8 частки на спадкове майно.

Ухвалою суду від 14.03.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою суду від 04.04.2022 року клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Ухвалено справу здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано у КНП «Турбівський селищний центр первинної медико санітарної допомоги Вінницького району Вінницької області інформацію та зобов`язано надати для огляду в судовому засіданні оригінал амбулаторної картки.

01.04.2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовної заяви, пославшись на наступне. Позивачкою не надано на підтвердження обставин позову жодного доказу. Чеки про оплату комунальних послуг є неналежними доказами. Акт від 04.10.2021 року не є належним доказом, тому що староста засвідчив лише підписи осіб, які його підписали. Позивачка не могла здійснювати догляд за бабусею, так як була вагітною. Позовна заява позивачка є необґрунтованою. Доказів, що ОСОБА_3 потребувала стороннього догляду суду представлено не було. Посилається на практику Верховного Суду, а саме справи № 390/1635/15, № 727/3905/16, № 127/9778/17, № 712/4709/15, № 321/1573/17, № 676/5086/15, № 337/6000/15, № 404/2163/16, 325/314/18, № 761/19573/15 та зазначає, що позивачкою не надано жодних доказів, що спадкодавиця потребувала постійної сторонньої допомоги та перебувала у безпорадному стані, не надала доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 в наданні допомоги спадкодавцю. Враховуючи незадовільних стан здоров`я, інвалідність та захворювання, постійний підвищений тиск, швидку втомлюваність щоденний прийом ліків, ОСОБА_2 не мав змоги часто приїжджати до матері. В 2020 році він мав ще більш обмежену можливість приїжджати до неї через карантинні обмеження.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні працездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщину може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справи про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині (абз. 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК) встановленню та оцінюванню судом підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатись тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця, тощо.

Серед підстав для зменшення обов`язкової частки у спадщині в юридичній літературі вказують: 1) не підтримання спадкоємцем зв`язків зі спадкодавцем, незважаючи на потребу останнього в цьому; 2) погане поводження із ним; 3) нездійснення належного догляду; 4) надання заздалегідь неправдивих свідчень у суді проти спадкодавця; 5) звинувачення спадкодавця у вчиненні тяжкого злочину; 6) неповідомлення про те, що готується замах на життя спадкодавця; 7) не надання спадкодавцеві допомоги, коли той перебував у небезпеці; 8) аморальна поведінка обов`язкового спадкоємця не лише щодо спадкодавця, а й щодо інших спадкоємців, зокрема й тих, хто має право на обов`язкову частку.

При розгляді справи, судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

ОСОБА_3 являлася бабусею позивачки та матір`ю відповідача.

На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л.П. 20 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 386, за яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі те, що їй буде належати на день смерті та яке вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 828187 від 01.06.2020 року, - ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, причина захворювання загальне захворювання.

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 був непрацездатною особою, який відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині.

Згідно довідки МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» № 2337 від 24.06.2019 року, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_3 , проживають ОСОБА_3 (власник), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_1 (онучка), ОСОБА_6 (правнучка).

Згідно акта від 04.10.2021 року старости Черемошненського старостинського округу № 25 Погребищенської міської ради Левченко В.В. за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_3 з 1992 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Догляд за гр. ОСОБА_3 та її господарством здійснювала онука ОСОБА_1 . Син гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2 участі у догляді не брав, з`являвся рідко, по господарству не допомагав.

Згідно довідки КНП «Турбівський селищний центр Первинної медико-санітарної допомоги Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» № 108 від 13 серпня 2021 року, довідка видана ОСОБА_1 в тім, що її бабуся ( ОСОБА_3 , 1939 р.н.) стояла на Д «о» в сімейного лікаря Турбівської АЗПСМ з приводу Д/з: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик високий. Гіпертензивне серце. Стеноз АК ІІ ст. Дифузний аортосклероз. Недостатність. МК І ст. ДЄ ІІ ст. Трафічні виразки н/к. Хр. Панкреатит. Хр. Бронхіт. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Варикозна хвороба н/к. ДСП ІІ ст. Здоров`ям і станом хворої опікувалась внучка ( ОСОБА_1 ) постійно. Довідка видана лікуючим лікарем ОСОБА_10 та зав. АЗПСМ ОСОБА_11 .

Згідно медичних документів, ОСОБА_3 проходила за місцем своєї реєстрації у м. Вінниці медичне обстеження та лікування.

Згідно довідок про видачу готівкових коштів та квитанцій слідує, що ОСОБА_1 здійснювала оплату комунальних послуг від імені ОСОБА_3 .

Згідно медичної карти стаціонарної хворої ОСОБА_3 № 2848 КП «Погребищенська ЦРЛ» містяться дані позивачки ОСОБА_1 із зазначенням «внучка» та телефони як особи, з якою тримати контакт.

Згідно розписки позивачка ОСОБА_1 відмовилась від розтину тіла ОСОБА_3 .

Згідно накладної КП «Погребищекомунсервіс» від 25.10.2020 року, позивачка понесла витрати на поховання ОСОБА_3 у розмірі 3797,00 грн.

Згідно Декларації № 0001-КРХ1-Е900 ОСОБА_3 , яка була витребувана з КНП «Турбівський СЦПМСД ТСР ВР ВО» в графі «довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстренного випадку з пацієнтом» зазначено « ОСОБА_12 » та контактний телефон.

Згідно медичної карти амбулаторної хворої ОСОБА_3 , що була витребувана з КНП «Турбівський СЦПМСД ТСР ВР ВО» містяться наступні відомості: 01.09.2020 року: пацієнтка 01.09.20 р. була успішно перереєстрована медичною сестрою в телефонному режимі. Тому приїхала з онучкою забрати декларацію і черговий огляд до сімейного лікаря; 26.10.2020 року: в телефонному режимі була консультація 24.10.2020 р. в суботу онучкою пацієнтки ОСОБА_1 . Вона питала шо робити, так як її бабуся була виявлена в холодному будинку на підлозі майже без свідомості. Після спроб зв`язатися з нею по телефону онучка приїхала з м. Вінниця в с. Кулешів, щоб навідати бабусю. Сімейним лікарем було рекомендовано одразу викликати ШМД і до її приїзду намагатися зігріти пацієнтку теплими ковдрами та бутилками з теплою водою. Згодом був другий дзвінок, повідомили, що пацієнтку було госпіталізовано ШМД в лікарню м. Погребище»; 12.08.2021 року: з`явилася онучка пацієнтки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням видати довідку в тім, що її бабуся стала на «ДО» в Турбівській АЗПСМ.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 , будучи допитаною в якості свідка, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та додала, що відповідач ОСОБА_2 приїжджав до ОСОБА_3 один два рази на рік. Роками не цікавився ні життям останньої, ні її здоров`ям. Пояснила, що догляд за ОСОБА_3 здійснювала вона, на вихідних була у селі з родиною та допомагала ОСОБА_3 по господарству, прала речі, варила їсти тощо. Організовувала для ОСОБА_3 ювілей тощо. В свою чергу, відповідач проявляв погане поводження та аморальну поведінку по відношенню до ОСОБА_3 , вимагаючи гроші в останньої. Він не здійснював належного догляду за ОСОБА_3 , якій було 80 років.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 повідомила суду, що позивачка ОСОБА_1 їздила майже кожні вихідні в село до бабусі, за якою доглядала.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомив суду, що він була сусідом ОСОБА_3 , відповідача в селі бачив 2 3 рази за весь час проживання. ОСОБА_3 в розмові з ним жалілася на відповідача, що той до неї не приїжджає, не підтримує з нею зв`язок. Позивачка майже кожні вихідні приїжджала до ОСОБА_3 у село. Поховання організовувала позивачка.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 повідомила суду, що вона є жителькою с.Кулешів, знала ОСОБА_3 . Остання їй в розмові повідомляла, що ображалася на відповідача, адже він єдиний син, однак не підтримував із нею зв`язок. Разів 2 - 3 в рік, можливо, приїжджав відповідач у село і через декілька годин повертався на автобус, аби їхати назад.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 повідомила суду, що доглядала ОСОБА_3 позивачка. Відповідача він бачив в селі раз в пів року. Пояснив, що допомагав картоплю підгортати за проханням чоловіка позивачки. Чув, як в магазині ОСОБА_3 у розмові згадувала лише чоловіка позивачки, що він її має забрати у м. Вінницю, що він її і привезе назад у село. Бачив, як позивачка приїжджала у село та опікувалася ОСОБА_3 . Відповідач зв`язок із ОСОБА_14 не підтримував.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 повідомила суду, що знала ОСОБА_3 , адже з нею бачилася у її ж квартирі у м. Вінниці. Пояснила, що позивачка із чоловіком кожні вихідні їздили до неї, де допомагали виконувати роботу по господарству.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , повідомила суду про те, що являється матір`ю позивачки. Їй достеменно відомо, що відносин у ОСОБА_3 з відповідачем практично не було. Після розлучення з відповідачем свідок проживала у квартирі ОСОБА_3 з неповнолітньою позивачкою. Після їхнього розлучення відповідач не приїжджав до своєї матері ОСОБА_3 , їхні відносини були натянутими. З кожним роком відносини погіршувалися. Саме позивач займалася і доглядом ОСОБА_3 , і її здоров`ям, приїжджала в село на вихідні, наварювала їсти для ОСОБА_3 на тиждень до наступного приїзду, адже останні два роки ОСОБА_3 уже не була в змозі готувати їсти. На період шкільних канікул позивачка з чоловіком приїжджали в село з дітьми до неї на довший період. Відповідач 1 2 рази на рік приїжджав на декілька годин. Кожного разу, коли приїжджав, вимагав в ОСОБА_3 гроші, знаючи що вона має депозит, відсотки від нього та пенсію. Це відомо зі слів самої ж ОСОБА_3 . В 2016 році ОСОБА_3 захворіла, позивач опікувалася її лікуванням. В 2019 році ОСОБА_3 пошкодила ногу, позивач возила лікарів у село, аби обстежити її. З тих пір ОСОБА_3 потребувала особливого догляду. Позивачка організувала в 2019 році святкування 80-річного ювілею для ОСОБА_3 як черговий прояв поваги та любові до своєї бабусі. В останні роки, коли ОСОБА_3 потрібна була допомога по господарству, по здоров`ю, то відповідач не зважав на це, адже знав, що за неї потурбується позивач з чоловіком. Так і було. В лікарню 24.10.2020 року позивач організовувала поміщення ОСОБА_3 у лікарню, купувала ліки на її лікування. В лікарні інтереси ОСОБА_3 представляла позивачка. Вона організовувала поховання ОСОБА_3 , на яке відповідач був запрошений. Свідок пояснила суду про те, що відповідач не підтримував зв`язок із ОСОБА_3 , погано з нею поводився, тому що вкрав банківську картку, вимагав гроші в неї та взагалі не здійснював за ОСОБА_3 догляд.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 повідомила, що відповідач є її двоюрідним братом. Разом з ним вона їздила на проводи в село, заїжджали до ОСОБА_3 . Останні роки свідок не бачила ОСОБА_3 . Сама ж в село приїжджала два рази на рік. Однак їй відомо, що відповідач приїжджав до ОСОБА_3 в село, а вона, в свою чергу, приїжджала до відповідача у лікарню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 , повідомив суду те, що відповідач є його двоюрідним братом. З позивачкою ОСОБА_1 не спілкується. Зазначив, що відповідач приїжджав до ОСОБА_3 один раз на місяць. Картоплю копав, дрова рубав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 повідомила, що відповідач приїжджав у село до ОСОБА_3 . Підтвердила, що ОСОБА_3 скаржилася на здоров`я, на запитання до неї чому вона не їде у лікарню, то ОСОБА_3 відповідала, що позивачка приїде і завезе її.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 , повідомив суду те, що він являється пасинком відповідача. Пояснив суду, що він постійно возив відповідача в село до ОСОБА_3 . У 2020 році 5 6 разів підвозив відповідача у село.

З огляду на вищевикладене та аналізуючи надані сторонами докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги покази свідків, суд вважає, що позивачем в обґрунтування позовних вимог зменшення обов`язкової частки відповідача у спадковому майні в порядку ст. ст. 77 80 ЦПК України, надані належні та допустимі докази.

В свою чергу, відповідач не надав належні та допустимі докази спростування обставини нездійснення належного догляду за спадкодавцем ОСОБА_3 , непідтримання зв`язків із спадкодавцем.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були викликані в судове засідання стороною відповідача також не спростували вищевикладеного.

Окрім всього, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вказали про те, що відповідач приїжджав у село раз в місяць, чого навіть не визнав відповідач. З цих підстав покази вказаних свідків суд розцінює критично.

Виходячи з того, що відповідач є особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, однак оцінюючи характер відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 і спадкоємцем відповідачем ОСОБА_2 , те, що за життя спадкодавця ОСОБА_3 відповідач не здійснював належного догляду за нею, не дбав про неї, хоча вона потребувала такого догляду в силу похилого віку та сукупності хвороб, які вона мала, не займався її лікуванням, а після її смерті не брав участі в організації поховання, а також враховуючи заповідальне розпорядження спадкодавця, розмір обов`язкової частки у спадщині підлягає зменшенню з 1/2 до 1/6 частки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 76 80, 209 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1223, 1233, 1235, 1241 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1 /2 частки на 1 /6 частку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40грн. у відшкодування ви трат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.11.2022року.

ОСОБА_12 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 .

Третя Вінницька державна нотаріальна контора, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 30, .

Суддя: