ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 травня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/5508/20

провадження №22-ц/822/403/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

розглянуши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлії Іллівни про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 оскаржено рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2022 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. від 25 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2022 року залишено без руху.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу, Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. виходив з того, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2022 року залишено без задоволення, апеляційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, не подано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Надано апелянту десятиденний строк для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та документів, що підтверджують сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Чернівецького апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю. від 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про поновлення пропущеного строку та квитанцію про сплату судового збору.

У заяві про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 зазначено, що представник ОСОБА_4 перебувала на лікарняному з 26 січня 2022 року по 9 лютого 2022 року з підтвердженим випадком COVID-19, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2022 року надіслано судом представнику ОСОБА_4 17 лютого 2022 року, а з 24 лютого 2022 року по 24 квітня 2022 року адвокат Дрищенюк М.М. перебувала у відпустці, тому останній день на апеляційне оскарження припав на 19 березня 2022 року, введення в Україні воєнного стану.

Колегія суддів вважає не поважними зазначені вище причини пропуску строку з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першої статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення Відповідно до частини 1 стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2020 у справі № 536/2248/17.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2019 року у справі № 0818/4970/2012.

Відповідно до частини 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року отримано адвокатом Дрищенюк М.М. 14 лютого 2022 року відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 712 (т. 2 а.с.32).

Відповідно частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За змістом частини 7 статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, які він представляє.

З огляду на отримання 14 лютого 2022 року представником апелянта рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року, останнім днем подачі апеляційної скарги було 15 березня 2022 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до канцелярії Чернівецького апеляційного суду з пропуском строку на апеляційне оскарження 19 квітня 2022 року.

Крім того перебування представника ОСОБА_4 на лікарняному з 26 січня 2022 року по 9 лютого 2022 року, тобто до вручення 14 лютого 2022 року рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2022 року не пов`язано з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Так, обставини введення в Україні воєнного стану самі по собі не позбавили ОСОБА_1 можливості подати заяву у визначений законом строк, об`єктивно не є непереборними, і не пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Водночас ОСОБА_1 , якому було відомо про довготривалу відпустку його представника ОСОБА_4 , мав можливість укласти угоду на представництво його інтересів в апеляційному суді з іншим адвокатом з метою подання апеляційної скарги в строк визначений законом.

Отже, ОСОБА_1 не наведено обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, а тому наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними та клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не підлягає задоволенню.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

З огляду на те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені апелянтом причини пропуску цього строку є неповажними, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлії Іллівни про визнання договору недійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Н.Ю. Половінкіна

М.І. Кулянда

О.О. Одинак