Справа № 758/6866/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Макарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужук Анна Володимирівна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У своїй заяві вказала, що є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлій належало нерухоме майно, зокрема, квартира в м. Києві та частина будинку в Київській області. Проте у правовстановлюючих документах на нерухоме майно прізвище померлої було вказано з помилкою. Відтак заявник позбавлений можливості оформити спадкові права на належну померлій нерухомість.

Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представник заявника, адвокат Чорній Д.О., подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені вимоги.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 12 вказаної постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, квартира в м. Києві та частина будинку в Київській області.

Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мужук А.В.

На підставі вказаної заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №6/2022, що підтверджується наявними у справі документами.

Довідкою про склад спадкоємців від 14 червня 2022 року №63/02-14 підтверджується, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , є заявник.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно заявнику.

Відповідно до договору дарування квартири від 21 вересня 1998 року №2-2592 ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, на підставі договору дарування від 22 листопада 1996 року №4-4536 ОСОБА_2 була власником частини будинку АДРЕСА_2 .

Як вбачається із вказаних договорів, прізвище спадкодавця у них було зазначено як « ОСОБА_2 ».

Разом з тим, у свідоцтві про смерть від 24 травня 2022 року НОМЕР_3 прізвище спадкодавця було зазначено як « ОСОБА_2».

Таким самим чином її прізвище зазначено і в паспорті та довідці про присвоєння ідентифікаційного коду.

Листом від 10 серпня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужук А.В. повідомила заявника про неможливість оформити спадщину через наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах та запропонувала їй звернутися до суду.

Таким чином, наведене свідчить про те, що відомості щодо особи спадкодавця ОСОБА_2 , зазначені у вказаних правовстановлюючих документах щодо нерухомого майна, яке увійшло до складу її спадщини, не збігаються із такими відомостями, вказаними у інших правовстановлюючих документах, та у зв`язку з цим заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, тобто встановлення даного юридичного факту безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки.

Згідно висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 13 липня 2022 року №056/568-n експертом встановлено, що прізвища « ОСОБА_2 » і « ОСОБА_2 » є ідентичними, а їх різне написання виникло при перетвореннях через посередництво відповідного російського запису в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужук Анна Володимирівна, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючих документів, якими є:

- договір дарування квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований за №2-2592, який був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 21 вересня 1998 року;

- договір дарування частини будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований за №4-4536, який був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 22 листопада 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужук Анна Володимирівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд. 30, прим. 3005.

Суддя О. О. Ковбасюк