Справа № 683/1394/22
19 вересня 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Завадської О.П.
секретаря Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до Республіки Польщі у її супроводі без згоди та супроводу батька у період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2025 року. В обґрунтування позову вказує, що між сторонами в судовому порядку розірвано шлюб. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 . В судовому порядку з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідач належної участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. В липні 2021 року дитину зарахували на навчання до першого класу Загальноосвітнього ліцею в Комплексі шкіл ім. кс. Антонія Квятковського в м. Бихава Люблінського воєводства Республіки Польща, де він навчається по даний час. Навчання в ліцеї передбачено до 31 серпня 2025 року. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року вже надавався дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до Республіки Польща у її супроводі та без згоди батька терміном по 01 серпня 2022 року. Хоча син досяг шістнадцятирічного віку, проте при перетині кордону та оформленні документів на продовження проживання та навчання виникають труднощі у зв`язку із відсутністю згоди батька на виїзд дитини за кордон. Проте відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на здобуття освіти дитиною за межами України та продовжує відмовлятися надавати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.
Представник позивачки подала клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивачки, не заперечила проти заочного розгляду позову.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проте до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2022 року по справі постановлено заочний розгляд.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що сторони являються батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 06 березня 2006 року.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_2 з 01 вересня 2021 року навчається в Загальноосвітньому ліцеї в Комплексі шкіл ім. кс. Антонія Квятковського в м. Бихава Люблінського воєводства Республіки Польща, де навчання програмно завершиться 31 серпня 2025 року (довідка підтвердження відвідування школи навчального закладу від 15 вересня 2021 року).

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року було надано дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_2 до Республіки Польща у супроводі матері та без згоди батька терміном по 01 серпня 2022 року.

Відповідач не надає дозвіл на тимчасовий виїзд сина за кордон.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21 лютого 1990 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України визначена рівність прав та обов`язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

ОСОБА_2 вже досягнув шістнадцятирічного віку, проте як вбачається з матеріалів справи, у позивача при перетині кордону та оформленні документів на продовження проживання та навчання дитини існують труднощі у зв`язку із відсутністю згоди батька на виїзд дитини за межі України.

Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду.

На думку суду, відповідач необґрунтовано та з надуманих причин обмежує права позивачки на розвиток, здобуття освіти та дозвілля сина.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає його інтересам, з метою його навчання, виховання та розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про надання дозволу на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України дитини строком до 31 серпня 2025 року, в супроводі матері та без згоди та супроводу батька, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позов задоволено, тому в порядку ст.141 ЦПК України на її користь з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасовий виїзд до Республіки Польща у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12 лютого 2013 року Старокостянтинівським РС УДМС України в Хмельницькій області.

Суддя