ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 679/797/22

Провадження № 22-ц/4820/1640/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 серпня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису.

ОСОБА_2 зазначила, що з 13 червня 2018 року вона перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 4 лютого 2021 року. Підставою для розірвання шлюбу стало зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями та вчинення ним систематичного домашнього насильства психологічного і фізичного характеру щодо неї та її дочки від першого шлюбу.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати за однією адресою з заявницею та її дітьми, продовжує вчиняти домашнє насильство, погрожує фізичною розправою, переслідує та тероризує їх телефонними дзвінками. Дії ОСОБА_3 негативно впливають на психологічний стан заявниці та її дітей.

За вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Стосовно ОСОБА_3 12 січня та 4 лютого 2021 року було винесено два термінових заборонних приписи строком на 10 днів, але він їх не дотримувався та порушував.

9 червня 2021 року Нетішинським міським судом Хмельницької області винесено рішення про видачу стосовно ОСОБА_3 обмежувального припису, яким останньому заборонено перебувати в місці проживання заявниці та дітей, спілкуватися з сином, вести листування, телефонні переговори з ними особисто або через третіх осіб, наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання, навчання, роботи та інших місць часткового відвідування заявниці та дітей.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 липня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

За таких обставин ОСОБА_2 просила суд видати обмежувальний припис, яким встановити наступні тимчасові обмеження прав ОСОБА_3 строком на 6 місяців і заборонити йому:

- перебувати в її місці проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вести листування (окрім смс-повідомлень, які стосуються дати, часу та місця побачення з дитиною), телефонні переговори з нею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

- наближатися на відстань 50 метрів до її місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування;

- розшукувати її особисто і через третіх осіб, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею (окрім смс-повідомлень, які стосуються дати, часу та місця побачення з дитиною).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису.

Суд керувався тим, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 створив нову сім`ю та проживає окремо від ОСОБА_2 . Наразі ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами систематичного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо неї. У зв`язку з цим підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 відсутні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення її заяви про видачу обмежувального припису посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала від домашнього насильства з боку ОСОБА_3 , а тому мають місце підстави для видачі обмежувального припису відносно нього. Суд першої інстанції не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про не обґрунтованість заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 4 лютого 2021 року. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 і ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , на утримання якого з ОСОБА_3 стягуються аліменти за судовим рішенням.

Крім того, ОСОБА_2 має дитину від першого шлюбу дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 разом із дітьми проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 5 листопада 2020 року він вчинив домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, образливому чіплянні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

12 січня 2021 року Нетішинським відділенням поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області винесено терміновий заборонний припис серії АА №040312 стосовно кривдника ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 . Цим приписом заборонено ОСОБА_3 входити та перебували у місці проживання (перебування) постраждалої особи, контактувати з нею у будь-який спосіб протягом 10 діб, а саме з 19 години 12 січня 2021 року до 19 години 21 січня 2021 року.

Нетішинський міський суд Хмельницької області постановою від 16 січня 2021 року закрив провадження у справі про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні 9 січня 2021 року домашнього насильства стосовно дружини ОСОБА_2 .

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 1 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП із оголошенням усного зауваження. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 13 січня 2021 року він контактував з ОСОБА_2 шляхом направлення їй смс-повідомлення на порушення термінового заборонного припису від 12 січня 2021 року серії АА №040312.

4 лютого 2021 року Шепетівським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області винесено терміновий заборонний припис серії АА №040313 стосовно кривдника ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 . Цим приписом заборонено ОСОБА_3 входити та перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи, контактувати з нею у будь-який спосіб протягом 10 діб, а саме з 12 години 4 лютого 2021 року до 12 години 13 лютого 2021 року.

Згідно форми оцінки вчинення домашнього насильства від 4 лютого 2021 року (складена Шепетівським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області) рівень небезпеки продовження чи повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства визначений як високий.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 28 січня 2021 року він вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , голосно кричав до неї нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 9 червня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 11 травня 2021 року він вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

9 червня 2021 року Нетішинський міський суд Хмельницької області ухвалив рішення про видачу стосовно ОСОБА_3 обмежувального припису строком на три місяці у виді заборони йому: перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 ; спілкуватися з сином ОСОБА_4 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць часткового відвідування ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ; розшукувати ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними особисто і через третіх осіб.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 липня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн на користь держави. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 7 липня 2022 року він, перебуваючи неподалік магазину «АБС» по АДРЕСА_3 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Застосовані норми права

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон №2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пп. 3, 7, 9, 14, 16 ч. 1 ст. 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2229-VIII).

За змістом ч. 1 ст. 21 Закону №2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис та обмежувальний припис стосовно кривдника (ч. 1 ст. 24 Закону №2229-VIII).

Згідно з ч.ч. 1, 2 (п. 1), 3, 4, 8 ст. 26 Закону №2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, за місцезнаходженням цього закладу.

У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що обмежувальним приписом є один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство (кривдника), спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої від домашнього насильства особи (потерпілої) та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства щодо неї.

Рішення про видачу обмежувального припису приймається судом на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

За змістом Закону №2229-VIII обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. При вирішенні питання щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №752/1285/20), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Зібрані докази вказують на те, що протягом 2020-2021 років ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство (дії психологічного характеру) відносно колишньої дружини ОСОБА_2 та неповнолітньої падчерки ОСОБА_5 , у зв`язку з чим його було притягнено до адміністративної відповідальності. Крім того, стосовно ОСОБА_3 органи національної поліції вживали терміновий заборонний припис.

Ці обставини були враховані Нетішинським міським судом Хмельницької області, який рішенням від 9 червня 2021 року встановив стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис строком на три місяці у виді заборони вчинення певних дій по відношенню до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Більше року ОСОБА_3 не вчиняв протиправних дій щодо заявниці ОСОБА_2 , в силу ст. 39 КУпАП він набув статус особи, що не була піддана адміністративному стягненню.

7 липня 2022 року ОСОБА_3 у публічному місці вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю. Суд кваліфікував такі дії ОСОБА_3 як домашнє насильство та наклав на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Водночас у справі відсутні належні та допустимі докази про вчинення ОСОБА_3 відносно заявниці ОСОБА_2 інших насильницьких дій психологічного характеру, що могли бути кваліфіковані як домашнє насильство.

Скриншоти повідомлень за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку та переліку викликів мобільного телефону (а.с. 28, 57, 92-105), звукозапис телефонних розмов (а.с. 58) не є такими доказами, оскільки вони не містять достовірну інформацію щодо відправника та адресата повідомлень, їх дати направлення і засобу зв`язку, ініціатора телефонних викликів та їх отримувача, а також учасників телефонних розмов і дати їх проведення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 не довела вчинення ОСОБА_3 систематичного домашнього насильства щодо неї, а оцінка ризиків не дає підстави для застосування відносно ОСОБА_3 обмежувального припису.

Посилання ОСОБА_2 на доведеність своїх вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на правовий висновок, висловлений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19 травня 2020 року (справа №404/5203/19), є безпідставними, оскільки в цій справі та справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Так, у названій справі судами встановлено, що кривдник систематично вчиняв щодо дружити та дитини домашнє насильство, а оцінка ризиків давала підстави суду для застосування до нього такого заходу тимчасового обмеження прав як обмежувальний припис.

Натомість, у справі яка переглядається судом апеляційної інстанції, підстави для застосування стосовно ОСОБА_3 обмежувалоьного припису не встановлені.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 серпня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Безкровний І.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 60