ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4392/21 Номер провадження 22-ц/814/1964/22Головуючий у 1-й інстанції Каліберда В.А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 31 березня 2022 року у складі судді Каліберда В. А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про зобов?язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А. за реєстровим № 1562, вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 38112658.

Для відкриття особового рахунку в жовтні 2020 року вона звернулася до КП «Харківські теплові мережі», яке надає послуги з опалення та гарячого водопостачання вищевказаної квартири, проте представник відповідача повідомив, що станом на жовтень 2020 року за вказаною адресою обліковується заборгованість у розмірі 47401,49 грн.

У зв`язку з цим, 26.03.2021 вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру плати за ненадані їй послуги, оскільки заборгованість, що обліковується за особовим рахунком НОМЕР_1 , виникла з вини попереднього власника, але листом від 02.04.2021 вих. № 37/07 відповідач повідомив, що у договорі купівлі-продажу квартири від 10.09.2020 п. 3.3. зазначено зобов`язання продавця сплатити комунальні послуги та у разі порушення умов цього пункту відшкодувати покупцю спричинені збитки, та рекомендував їй звернутися до суду з позовом в порядку регресу до попереднього власника квартири на відшкодування завданої шкоди у розмірі несплачених послуг теплопостачання.

Оскільки до 10.09.2020 вона не була ні власником, ні наймачем вказаної квартири та не користувалася послугами теплопостачання, діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги та будь-які договори, інші правочини або юридичні факти, акти цивільного законодавства, акти органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, рішення суддів, які б створювали для неї такі зобов`язання, відсутні, вважає дії відповідача неправомірними, такими, що порушують її права споживача.

Посилаючись на наведені у позовній заяві обставини, просила суд зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який оформлений на ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 10.09.2020, а також стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 31 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , містить відповідне застереження щодо обов`язку покупця у двомісячний строк з дня укладення договору сплатити існуючу заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що умовами договору купівлі-продажу квартири обов`язок зі сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги покладений на продавця - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а не на неї.

До 10.09.2020 вона не була власником спірної квартири та не користувалася житлово-комунальними послугами, а договір купівлі-продажу квартири не містить застережень про переведення на неї боргу попередніх власників та згоди кредитора на таку заміну боржника в зобов`язанні.

Вказує на помилковість висновків суду щодо її обізнаності про наявність заборгованості за вказаною квартирою, оскільки лише в жовтні 2020 року вона дізналася про існуючу заборгованість при намаганні відкрити особовий рахунок на своє ім`я, а представник продавця належним чином не проінформував її про існування заборгованості при укладенні договору.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною третьої статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 10.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А, реєстровий № 1562. Того ж дня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис 38112658 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру (а. с. 9-10).

З метою отримання житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про відкриття особового рахунку. Відповідно до листа КП «Харківські теплові мережі» від 02.04.2021 № 37/07 особовий рахунок по АДРЕСА_2 переоформлено на ОСОБА_1 . Станом на 01.09.2020 заборгованість за послуги теплопостачання складала 47 401,49 грн. Довідка про відсутність заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання КП «Харківські теплові мережі» не надавалась.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири від 10.09.2020 позивач була обізнана про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та умовами договору передбачений механізм погашення вказаної заборгованості та відшкодування збитків при порушенні вказаного зобов`язання.

Проте, таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права при неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора (статті 510, 520 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»..

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (частина сьома статті 21 Закону).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (в даному випадку - теплопостачальна організація), зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Статтями 66, 67, 162 ЖК України встановлено, що за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майно, тому за відсутності відповідної умови в договорі про відчуження нерухомого майна вимоги до нового власника про стягнення заборгованості за отриманими комунальними послугами попереднього власника є безпідставними.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, що їх у порушення вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд першої інстанції при вирішенні справи не врахував.

Вказуючи, що договір купівлі-продажу від 10.09.2020, згідно з яким позивач стала власником квартири, містить застереження щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги продавцем - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до 10.11.2020 та у разі порушення цієї умови договору у продавця виникає обов`язок відшкодувати покупцю спричинені збитки, суд першої інстанції не взяв до уваги, що така домовленість сторін договору не є переведенням на позивача боргів попереднього власника квартири, а обізнаність з наявною заборгованістю не створює обов`язку її сплатити та правових наслідків по суті не має.

Оскільки по справі не встановлено та суду не доведено факту виникнення у позивача обов`язку погасити заборгованості за послуги теплопостачання, яка виникла у попередніх власників квартири АДРЕСА_1 , до набуття позивачем прав на цю квартиру 10.09.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

За таких обставин оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове судове рішення, апеляційний суд покладає на відповідача судові витрати по справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 31 березня 2022 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 10.09.2020.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн та за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн, а всього 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна