ПОСТАНОВА
Іменем України

16 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/1742/21

провадження № 22-ц/4809/164/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.
суддів Дьомич Л.М.; Письменного О.А.
з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ міста Кропивницький, Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2021 року, у складі головуючого судді Шевченко І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, Військова частина НОМЕР_2 про поновлення на квартирному обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, Військова частина НОМЕР_2 про поновлення на квартирному обліку.
Просив:
визнати неправочинними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_2 п/п НОМЕР_3 , код 07747966 щодо зняття його та членів його сім`ї з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та скасувати рішення № 2 від 08.02.2016 засідання житлової комісії в частині зняття його та членів його сім`ї з вищевказаного обліку;
поновити його та членів його сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з дати зарахування на цей облік, тобто з 30.10.1998 на підставі Протоколу № 11 від 30.10.1998 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 ;
стягнути з відповідача судові витрати по справі.
В обгрунтування позову вказував, що перебував на військовій службі з 03.07.1992 проходив службу в ЗСУ, а з 30.11.1993 за контрактом у в/ч НОМЕР_4 , і має декілька років пільгового стажу проходження служби.
Зазначав, що з 30.10.1998 перебував на квартирному обліку для покращення житлових умов, що підтверджується випискою з протоколу № 11 засідання Житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 30.10.1998.
За період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 житловим приміщенням для постійного проживання та грошовою компенсацією за належне отримання жилого приміщення за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався.
В 2011 році він подав до квартирної справи свідоцтво про шлюб та просив змінити склад сім`ї, у 2013 році в нього народилась донька, про що було надано до квартирної справи свідоцтво про народження.
З 2013 року перебував на черзі вже з іншим складом сім`ї, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки з місця проживання від 08.02.2021 року виданої Відділом реєстрації місця проживання особи Управлінням у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького, він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (в/ч) гуртожиток.
Посилався на те, що свого житла у власності не має, дружина та донька зареєстровані, відповідно до довідки з місця проживання № 69 від 28.01.2021, по АДРЕСА_2 , у квартирі житловою площею 32,5, власником, якої є мати дружини.
26.02.2010 його - старшого прапорщика, командира взводу матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_4 було звільнено з військової служби за пунктом б підпункт «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до наказу № 40 командира військової частини НОМЕР_4 від 26.02.2010.
В 2013 році було проведено реформування військової частини НОМЕР_4 , його залишено на квартирній черзі у квартирно-експлуатаційному відділі міста Кропивницький.
В грудні 2020 року він звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, що розташований по провулку Училищний 8, де йому вручили повідомлення про те, що його знято з квартирного обліку згідно рішення військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 08.02.2016 № 2, відповідно до п.2.17 наказу МО України від 30.11.2011 № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями», оскільки він був звільнений не маючи 20 років в календарному обчисленні.
З даним рішенням, щодо зняття його та його родини з обліку, як осіб, які потребують поліпшення житлових умов не погоджується в повному обсязі, вважає зняття з обліку незаконним, таким, що порушує його та його сім`ї право, передбачене Конституцією України та іншими Законами України на житло.
Вважає, що засідання житлової комісії військової частини - польова пошта НОМЕР_3 є незаконним, а рішення підлягає скасуванню, оскільки його не було повідомлено про засідання житлової комісії та не було запрошено для надання пояснень чи доказів, не надано протоколу засідання, повідомлення про зняття з квартирного обліку йому було вручене наприкінці грудня 2020 року, про що він розписався в журналі реєстрації вихідної документації.
Тобто, про те, що його знято з квартирного обліку саме 08.06.2016 він дізнався він дізнався в грудні 2020 року.
Крім того вказував, що його вислуга років складає - 26 років 03 місяці 23 дні, відповідно до розрахунку № 1367 вислуги років військовослужбовця на пенсію, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 11.03.2010 і одержує пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України, пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 видане 13.04.2010.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2021 року позов задоволено.
Визнано нечинними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_2 п/п НОМЕР_3 , код 07747966 щодо зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Скасовано рішення № 2 від 08.02.2016 засідання житлової комісії в частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з вищевказаного обліку.
Поновлено ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з дати зарахування на цей облік, тобто з 30.10.1998 на підставі Протоколу № 11 від 30.10.1998 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням суду Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України, а також у зв?язку з неповним та не всебічним з?ясуванням обставин у справі.
Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено питання законності перебування позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень.
Зазначає, що позивач має вислугу на військовій службі менше ніж 20 років.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Посилається на те, що чинним законодавством передбачено, що Держава забезпечує військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями і не може бути знятий із квартирного обліку такий військовослужбовець, який звільнений з військової служби у запас у зв?язку із закінченням строку контракту.
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права:
Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Позивач звернувся до суду за захистом порушеного його права при знятті його з квартирного обліку.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 2 п. 1.4 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 р № 577 було визначено, що військовослужбовці, які перебували на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24.06.2004 № 1865-ІУ «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
На час прийняття оскаржуваного у цій справі рішення № 2 від 08.02.2016 відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення позивача з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, у зв`язку з тим, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Відповідно до п. 3. Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 №1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 03.07.1992, а з 30.11.1993 за контрактом у в/ч НОМЕР_4 .
Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Силах України ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку дії контракту).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 у стройовій частині № 40 від 26.02.2010 позивач був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 з 27.02.2010, календарна вислуга років у Збройних Силах України на час звільнення становила 17 років.
Військова частина НОМЕР_4 розформована, позивача залишено на обліку в КЕВ м. Кропивницький, облікові документи ОСОБА_1 передані до військової частини НОМЕР_1 (раніше НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) для подальшого обліку.
З 30.10.1998 ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку для покращення житлових умов, що підтверджується випискою з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 30.10.1998 (а.с. 22).
На засіданні житлової комісії військової частини, яке оформлене протоколом № 2 від 08.02.2016 позивача було виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із втратою перебування на квартирному обліку відповідно до п. 2.17 наказу МО України від 30.11.2011 № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями».
Встановлено, що позивач не був забезпечений жилим приміщенням для постійного проживання.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 11.03.2010 і одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України.
Частиною 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено соціальні гарантії для військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Встановлено, що позивач разом із членами сім`ї є особами, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим перебувають на обліку для одержання жилих приміщень у будинках державного й громадського житлового фонду на підставі статті 34 ЖК УРСР.
За змістом частини першої статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення.
Підстави для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов визначені в частині другій статті 40 ЖК УРСР, однією з яких є подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік (пункт 5).
Правильним є висновок суду першої інстанції, що рішення житлової комісії військової частини про виключення позивача з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов від 08 лютого 2016 року, оформлене протоколом № 2, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, оскільки житлова комісія помилково не включила позивачу пільгового стажу проходження військової служби в загальний стаж (а.с. 14, а.с. 14 зворот).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) - залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

16.12.2022 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний