Справа № 274/569/22
Провадження № 2/0274/767/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"07" листопада 2022 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." про стягнення невиплаченої заробітної плати на час звільнення та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

в с т а н о в и л а:

1. Описова частина

21.01.2022 ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В. звернувся з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." на свою корить заборгованість по заробітній платі в сумі 54 479, 12 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 167 709,10 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що на підставі наказу №30 від 22.03.2016 він працював в ТОВ «А.Т.К.» на посаді адміністратора з 22 березня 2016 року.

В жовтні 2020 року адміністрацією ТОВ «А.Т.К.» йому було повідомлено про те, що у зв`язку із проведенням внутрішніх трудових реорганізаційних заходів у Товаристві, його посада тимчасово виводиться поза штат, а тому ОСОБА_1 мав виконувати трудові функції, визначені посадовою Інструкцією на періодичні вимоги керівництва із збереженням за ним заробітної плати.

Дана заробітна плата мала акумулюватися на рахунку Товариства та виплатитись йому через 1 рік після початку проведення даних заходів.

У зв`язку із наведеним Позивач звернувся на адресу Товариства із заявою від 29.09.2021 року щодо надання йому довідки про отриману заробітну плату у Товаристві за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року та просив перерахувати заробітну плату на його банківський рахунок, вказаний у доданій довідці. Також позивач просив повідомити його про наслідки проведення внутрішніх трудових реорганізаційних заходів та можливість виходу на роботу за фактичним місцезнаходженням Товариства.

На його звернення він отримав конверт із вкладеним у нього наказом №91 від 11.10.2021 року про звільнення його із роботи з займаної посади з 11.10.2021 року на підставі п.4 ст.40 КЗпПУ за нібито допущені прогули без поважних причин.

Позивач повторною звернувся із заявою від 22.10.2021 до Товариства, в якій просив надіслати на його адресу матеріали перевірки щодо підстав звільнення його за п. 4 ст. 40 КЗпПУ, а також з вимогою терміново провести виплату заборгованості по заробітній платі, яка утворилася із початку проведення внутрішніх трудових реорганізаційних заходів на підприємстві, з жовтня 2020 року.

На звернення отримав надходження заробітної плати на вказуй у заяві рахунок у розмірі 14 356,94 грн.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 3 кварталу 2020 по 3 квартал 2021 року отримував доходи, зокрема, у вигляді нарахованої заробітної плати від ГОВ «А.Т.К.»: за 3 квартал 2020 року - 16 569, 00 грн; за 4 квартал 2020 року - 16 569, 00 грн; за січень 2021 року - 5 523, 00 грн; за лютий 2021 року - 5 523, 00 грн; за березень 2021 - 5 723,00 грн; за квітень 2021 - 5 723,00 грн та 1 242, 24 грн; за травень 2021 - 5 723, 00 грн ; за червень 2021 - 5 723, 00 грн; за липень 2021 - 5723, 00 грн; за серпень 2021 - 5 723, 00 грн; за вересень 2021 - 5 723 грн.

Проте заробітна плата за період із жовтня 2020 року до 11.10.2021 йому не виплачувалась.

Сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 складає 85 510, 71 грн. До сплати підлягає сума у розмірі 68 836, 06 грн.

11.10.2021 року ОСОБА_1 була здійснена виплата заробітної тати у розмірі 14 356,94 грн.

Таким чином 54 479,12 грн нарахованої, але не виплаченої заробітної плати підлягає стягненню, оскільки Відповідач в добровільному порядку відмовляється здійснювати дану виплату.

Виходячи із розміру середньоденної заробітної плати в розмірі 560,90 грн та 299 робочих днів прострочення виплати заробітної плати із 11 жовтня 2022 року до січня 2022 року, сума компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені складає 167 709,10 грн.

Представник відповідача адвокат Макаренко І.Я. у адресованій суду письмовій заяві просив відмовити у задоволенні позову за безпідставності позовних вимог.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 04.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження (а.с. 38).

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року у ТОВ «А.Т.К.» витребувано докази, які надані суду лише 06.10.2022.

Сторони у судове засідання не з`явились, на адресу суду спрямували заяви, в яких представник позивача адвокат Гуменюк О.В. просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Із копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що із 22.03.2016 до 11.10.2021 він працював адміністратором у с. Буряки ТОВ «А.Т.К.» (а.с. 13).

Наказом від 11.10.2021 ОСОБА_1 звільнений із займаної посади на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 14).

Відповідно до довідки про доходи за період із жовтня 2020 р. до жовтня 2021 р. ОСОБА_1 нараховано 85 510, 71 грн, до сплати 68 836,06 грн (а.с. 21).

Розмір нарахованої заробітної плати узгоджується із відомостями і Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 від 29.11.2021 (а.с. 22).

Відомостями про виплату готівки у ТОВ «А.Т.К.» за період із жовтня 2020 року до вересня 2021 року доводиться, що ОСОБА_1 було виплачено грошові кошти, розмір яких узгоджується із довідкою про доходи та із відомостями і Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Про отримання усіх сум грошових коштів наявні підписи навпроти прізвища ОСОБА_1 .

Справжність підпису ОСОБА_1 у відомостях не спростовано позивачем.

22.10.2021, після отримання наказу про звільнення та трудової книжки ОСОБА_1 звернувся із заявою до ТОВ «А.Т.К.», у якій просив виплатити йому нараховану, але не виплачену заробітну плату, додавши до заяви довідку із банківськими реквізитами (а.с. 36).

Відомості про дату отримання цієї заяви Маляніського ТОВ «А.Т.К.» до позову не долучено

Згідно виписки, наданої АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 , а також доводів позову, на карту ОСОБА_1 29.10.2021 надійшла заробітна плата, виплачена ТОВ"А.Т.К." розмірі 14 356, 94 грн (а.с. 32)

Норми права, які застосовані судом

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За положеннями статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Висновки суду

Долученими до позову доказами спростовуються доводи позивача про невиплату йому заробітної плавати період із жовтня 2020 року до жовтня 2021 року.

Факт виплати заробітної плати ОСОБА_1 за вказаний період доводиться наданими відповідачем за ухвалою суду щомісячними відомостями про виплату готівкових коштів та випискою із банківського рахунку позивача.

Оскільки на час звільнення позивача він не працював на підприємстві, так як був звільнений за прогули, виплату всіх сум, що належали позивачеві від ТОВ «А.Т.К.» у розмірі 14 356, 94 грн проведено 29.10.2021, згідно звернення ОСОБА_1 від 22.10.2021, що відповідає вимогам ст. 116 КЗпП України

Так як судом не встановлено прострочення відповідачем строків виплати позивачеві заробітної плати, про який вказано у позові, підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - відсутні.

Тому, за безпідставності позовних вимог суд відмовляє у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, про інші судові витрати сторони не заявляли, а у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." про стягнення невиплаченої заробітної плати на час звільнення та середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 4, оф. 23, .

Повний текст рішення складено 09.11.2022.

Суддя І.Ю. Хуторна