Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5318/21 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №279/5318/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, з дня подання позову до досягнення сином повноліття.

Позов обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина знаходиться на повному її утриманні, часто їздить на змагання по Україні та за кордон. Відповідач є фізичною особоюпідприємцем, займається роздрібною торгівлею автодеталями та приладдям для автотранспортних засобів, має значний дохід в межах мільйону в рік та змогу сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2021 року і до повноліття дитини. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити в частині розміру аліментів, зменшивши його з 5 000 грн. до 2 500 грн.

Доводи апеляційної скарги ґрунтує на тому, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружина. Він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, додатково купує верхній одяг, взуття, продукти харчування. Інформація позивача про його дохід є надуманою. Отже, розмір аліментів, присуджений судом, значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений державою для дитини відповідного віку. Крім того, позивач не повідомила суд про отримувану нею заробітну плату та яку суму коштів вона виділяє на утримання дитини.

ОСОБА_1 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Вона витрачає більше п`яти тисячі гривень на утримання дитини, при цьому значно допомагають її батьки. Вважає, що аліменти у розмірі 5 000 грн. є незначними для відповідача, оскільки він є фізичною особою-підприємцем з доходом до мільйона.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив лише із того, що відповідач є працездатним, зареєстрований як фізична особа-підприємець, що свідчить про дохід та доказів про неможливість сплати аліментів в зазначеному розмірі не подав, а докази про наявність договору про сплату аліментів на дитину відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із таким обґрунтуванням, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про народження (а.с.5).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. Місцем проживання сина визначено з матір`ю (а.с.6).

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

ОСОБА_1 працює в приватному підприємстві «РУБАС з 13 травня 2021 року, займає посаду менеджер та її дохід за період із 01 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року склав 36 500 грн. (а.с.65).

ОСОБА_2 із 20 червня 2014 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Займається наступними видами господарської діяльності: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с.10,11). Доказів про свої доходи не надав.

Також, відповідач є батьком сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати другого сина відповідача ( ОСОБА_6 ) перебувала на лікарняному в зв`язку з вагітністю та пологами (а.с.28,29).

Окрім того, відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 , що підтверджується квитанціями про переказ коштів на рахунок позивача (а.с.85-93). Так, ОСОБА_2 перераховано: у грудні 2020 року 4 000 грн.; у січні 2021 року - 3 000 грн., у лютому 2021 року 2 500 грн.; у березні 2021 року - 3 400 грн.; у квітні 2021 року 2 700 грн.; у червні 2021 року 1 500 грн.; у липні 2021 року 1 600 грн.; у серпні 2021 року - 1 500 грн.; у вересні 2021 року - 1 500 грн.; у жовтні 2021 року 1 500 грн.; у грудні 2021 року 2713,57 грн. Також 07 листопада 2021 року відповідач придбав для сина телефон вартість 6 999,90 грн., а 25 вересня 2021 року одяг на суму 6 921,20 грн. (а.с.30-36).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, та враховуючи, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина, яка є малолітньою, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, слід змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір аліментів з 5 000 грн. на 4 000 грн. У решті рішення залишається без змін.

Обставина, щодо прийняття сином ОСОБА_3 участі у спортивних змаганнях, що потребує додаткових витрат, належить до додаткових витрат на дитину в порядку ст.185 СК України.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року змінити, зменшивши щомісячний розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн. до 4 000 грн.

У решті рішення залишається без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: