Справа № 946/7927/21
Провадження № 2/946/692/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :01:012:0036; земельну ділянку площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передана для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0006.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3 , за життя залишив заповіт, яким заповів усе належне йому майно - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , за життя залишила заповіт, яким заповіла усе своє майно - ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини помер, право на спадкування отримують спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , спадщину він прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав із спадкодавцем. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №27/01-16 від 13.01.2021 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що заяву про прийняття спадщини позивачем було подана після спливу шестимісячного строку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської областів судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 проживав постійно разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на момент її смерті. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Уманец Н.І. 24.12.1969 року та зареєстрованого в реєстрі під № 2-5759, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта виготовленого ФОП ОСОБА_6 станом на 02.11.2020 року житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 побудовано в період 1971-1987 роки. Згідно п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У своєму листі № 8.4-35/18/1 від 23.02.2016 року, Міністерство юстиції України зазначило: «Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі».

Отже, будинки, які побудовані до 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію, не належать до самочинного будівництва і документом, який підтверджує відповідність його будівельним нормам, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0488 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , передана для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0006 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №712684, виданого 16.06.2009 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 03.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.11.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 09.12.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3431, ОСОБА_3 заповів усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за Законом матиме право - дружині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68996638 від 20.05.2022 року, наданого Ренійською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_3 від 09.12.2016 року, зареєстрований за № 3431, не змінювався та не скасовувався.

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі на будинок АДРЕСА_1 , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Крім того встановлено, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :01:012:0036 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №513760, виданого 19.03.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :01:012:0036; земельна ділянка площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передана для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0006, яку вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 09.12.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3432, ОСОБА_2 заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за Законом матиме право - чоловікові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67285533 від 13.11.2021 року, наданого Ренійською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_2 від 09.12.2016 року, зареєстрований за № 3432, не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, право на спадкування майна ОСОБА_2 отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 являється син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 06.05.1981 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС.

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №27/01-16 від 13.01.2021 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що заяву про прийняття спадщини позивачем було подана після спливу шестимісячного строку.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (місцезнаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62, ), Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області(місцезнаходження: 68600, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :01:012:0036;

- земельну ділянку площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передана для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0006.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.08.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар