17.08.2022 Справа № 469/200/21 2/469/179/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління активами, треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович та Березанський районний відділ державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року клопотання ТОВ "Фінансова компанія Управління активами про врегулювання спору за участю судді повернуто заявнику без розгляду.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача ТОВ Фінансова компанія Управління активами у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1907,00 грн., так як вартість адвокатських послуг вважає значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та неспівмірною у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими цінами на адвокатські послуги.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. та представник Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи позицію сторін про можливість розгляду справи без їх участі, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Частина 1 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи викладене та зазначені позивачем обставини, якими вона обгрунтовує заявлені вимоги, суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позов, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454,00 грн., а інші 50 відсотків судового збору, що складає 454,00 грн., необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн..
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3, 4, 5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду надані договір про надання правової допомоги від 11 березня 2021 року, квитанція від 11 березня 2021 року про сплату на підставі договору про надання правової допомоги 5000 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 12 березня 2021 року, у якому детально викладено зміст, обсяг наданих послуг та тривалість часу, витраченого на їх надання, які суд вважає обгрунтованими та співмірними зі складністю справи.
Отже, здійснені позивачем витрати на оплату правової допомоги є фактичними та розумними, виходячи з конкретних обставин справи, та підстави вважати їх завищеними не вбачаються.
Визначення ринкових цін на адвокатські послуги виходячи з наданих відповідачем семи прикладів судових витрат у інших регіонах України суд вважає некоректним у зв"язку з незначним обсягом вибірки цін та здійсненням такої вибірки поза межами Миколаївського району Миколаївської області, у якому надавались послуги. Середня ціна послуг у певному регіоні, співвідносному з місцем надання послуги, відповідачем не зазначена.
Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними.
Тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з державного бюджету України судовий збір у сумі 454,00 грн..
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного тексту рішення 17 серпня 2022 року.
Суддя: