Справа № 473/2566/22
РІШЕННЯ

іменем України

(ДОДАТКОВЕ)

"07" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому вказувала, що з 01 жовтня 1994 року по 06 жовтня 2015 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 досяг повноліття, проте навчається, а саме є студентом Миколаївського національного аграрного університету.

Навчається за денною формою. Строк закінчення навчання 30 червня 2024 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 постійної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, проте має таку можливість, а тому позивачка вважала, що відповідач має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином 23 років.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року (з урахуванням ухвали суду від 23 листопада 2022 року про виправлення описки) вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 24 вересня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2024 року, при умові продовження ним навчання, проте не більше, як до досягнення 23 років.

Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Водночас 23 листопада 2022 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 подала до суду заяву про поновлення строку на подачу доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення понесених нею судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у розмірі 1 250 грн.

Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року представнику позивачки ОСОБА_4 поновлено строк для подачі доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, проте остання надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про стягнення судових витрат підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України вважав можливим проводити розгляд справи без участі сторін, третьої особи та представника позивачки.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2022 року між адвокатом Павлюк С.О. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги б/н (а.с. 55-57).

Відповідно до умов договору адвокат Павлюк С.О. зобов`язалася надати ОСОБА_1 професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою до розгляду та розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 24 вересня 2022 року №1 (а.с. 58, зворотна сторона) вартість послуг з надання правничої допомоги сторонами узгоджена у 2 000 грн. При цьому, згідно угоди, адвокат зобов`язалася надати ОСОБА_1 наступні послуги за узгодженою вартістю: усна консультація адвоката (0,5 годин) 250 грн.; складання цивільного позову та його подання (2 години) 1 000 грн.; повний супровід справи у судовому процесі 750 грн. В той же час ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити послуги адвоката згідно окремого рахунку протягом 30 днів після набрання законної сили рішенням про стягнення аліментів.

Згідно копії акту прийому-передачі послуг адвоката від 14 листопада 2022 року (а.с. 58) вартість послуг з надання правничої допомоги склала 2 000 грн. При цьому адвокатом надано наступні послуги: усна консультація адвоката (0,5 годин) 250 грн.; складання цивільного позову та його подання (2 години) 1 000 грн.; повний супровід справи у судовому процесі 750 грн. (послуга фактично не надавалася).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зробила висновок про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що факт понесення стороною судових повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, які повинні бути подані не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У своїх постановах (зокрема від 08 грудня 2021 року у справі №454/3919/18 та від 09 лютого 2022 року у справі № 523/3904/19) Верховний Суд неодноразово висловлювався, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу лише у разі наявності клопотання відповідної сторони про зменшення таких витрат. Відсутність такого клопотання відповідно до приписів ч. 5 ст. 137 ЦПК України унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Стороною позивачки вчасно заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано докази таких витрат, доведено належними та допустимими доказами, те, що позивачка має понести витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 1 250 грн., їх необхідність, співмірність та розумність їх розміру, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення їх розміру, а тому вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідент. номер: НОМЕР_2 ) 1 250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв