н/п 2-о/490/58/2022 Справа № 490/9077/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А., присяжних Постельник В.І., Чарнецький Я.Б., при секретарі Баландіна В.Є., без участі сторін,

розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування Миколаївської міської ради , ОСОБА_2 , про усиновлення -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив постановити рішення про всиновлення ним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити по батькові усиновленої дитини з « ОСОБА_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_6 », записати його батьком усиновленої дитини.

В обгрунтування вимог посилається на те, що в липні 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , від шлюбу мають двох спільних дітей ОСОБА_7 , 2013 р.н. та ОСОБА_8 , 2021 р.н. До реєстрації шлюбу з ним його дружина перебувал у шлюбі із ОСОБА_9 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_3 . ОСОБА_9 був позбавлений батьківських прав відносно сина , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру. Він бажає всиновити ОСОБА_3 , з яким у нього склалися справжні батьківські відносини, він називає його батьком .Рідний батько взагалі не цікавиться життям сина , не проявляє бажання зустрітися. Він має можливість забезпечити дитині належні умови проживання та виховання, отже всиновлення відповідатиме його найвищим інтересам.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року у справі відкрито провадження .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 надали заяву про розгляд справи у їх відсутність через неможливість прибути в судове засідання в зв`язку з існуванням загрози життю та здоров`ю в місцях перебування скупчення людей внаслідок воєнного стану на території Миколаєва , яка визнана судом обгрунтованою. Заявлені вимоги підтримали та просили задовільнити їх з підстав, викладених у заяві, та з метою захисту прав дитини та скорішому воз`єднанню їх сім`ї.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі змісту Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 07 грудня 2016 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 28.10.2015 у справі № 488/1206/14-ц позбавлено батьківських прав ОСОБА_9 ,, 1989 р.н., відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідні зміни були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 03.02.2012 року № 376

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 20 липня 2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, прізвища після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_2 .

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , за станом здоров`я може бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності не притягується, судимості не має, має належні житлово-побутові умови.

Згідно Довідки , виданої централізованою бухгалтерією при управлінні освіти ММР , середній заробіток ОСОБА_1 становить 10725,29 грн.

Дитина ОСОБА_3 в присутності уповноваженого працівника Служби у справах дітей ММР власноруч написав заяву про своє бажання бути всиновленим вітчимом ОСОБА_1 , та згоден на зміну по батькові. Також ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його присутності в зв`язку з загрозою через ведення воєнних дій на території Миколаївської області, просить про задоволення вимог про його усиновлення вітчимом.

Мати дитини ОСОБА_2 , надала суду нотаріально посвідчену заяву про надання безумовної згоди на усиновлення її чоловіком ОСОБА_1 її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та на зміну по-батькові з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 » .

Відповідно до Висновку від 13 жовтня 2021 року виконкому Миколаївської міської ради , виходячи з інтересів дитини, усиновлення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України «Про охорону дитинства»). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу). Створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім`ї, сприяння усиновленню дітей, створення системи заохочення і підтримки усиновлювачів належать до основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (стаття 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Держава зобов`язана турбуватися про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема забезпечити їх утримання та виховання (частина третя статті 52 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3) (пункти 3.1, 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною). Як зазначив Конституційний Суд України у вищезазначеному рішенні, «згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 207 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина 6 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частина 1, 2 статті 211 СК України).

Статтею 212 СК України визначено перелік обставин, за наявності яких особа не може бути усиновлювачем, наявність жодної з яких відносно заявника судом не встановлена. Відповідно до частини 1-3 статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; тощо. Відповідно до статті 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально (частина 1 статті 220 СК України).

Відповідно до ст. 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з частиною 2 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. В поданій заяві заявник просив внести зміни до актового запису про народження дитини, яку він бажає усиновити, а саме: змінити по батькові дитина на ІНФОРМАЦІЯ_6 та вказати його батьком дитини .

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, судом встановлено, що стан здоров`я, моральні якості та матеріальне становище ОСОБА_1 свідчить про його можливість бути усиновлювачем; він перебуває у шлюбі з матір`ю сина ОСОБА_3 , у них вже є спільні діти, любить малолітнього ОСОБА_3 , займається його розвитком та має намір виховати цю дитину на правах батька, давши їй все необхідне.

Суд також враховує той факт, що дитина називає вітчима батьком та висловив усвідомлене бажання бути всиновленим вітчимом, що є свідченням взаємовідповідності заявника та дитини. Судом також враховується особа дитини та стан її здоров`я, а також її найвищий інтерес на проживання в повній сім`ї та на піклування і виховання з боку матері та батька, як важливого фактору у розвитку та вихованні людини. Заявник здатний і має бажання та можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити їй стабільні та гармонійні умови життя. Усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини.

З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки і піклування, виходячи з найвищих інтересів малолітнього ОСОБА_3 , з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 207, 208, 211, 212, 217, 218, 219, 220, 223, 224, 231, 233 Сімейного кодексу України,керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259-263, 313, 314, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд.-

УХВАЛИВ.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування Миколаївської міської ради , ОСОБА_2 , про усиновлення - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 376 від 03 лютого 2012 року, який складений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції , про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні зміни: - вказати батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України; змінити по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Роз`яснити учасникам судового процесу, що усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Повне судове рішення складене 12 квітня 2022.

Суддя Гуденко О.А.

Присяжні Чарнецький Я.Б.

Постельник В.І.