Номер провадження по справі 2/387/67/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О. представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі,-

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 18.11.2021 надійшла позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 просить в інтересах ОСОБА_4 звернути стягнення на спадкове майно ОСОБА_2 , яке за життя належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 №705 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 №704, на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0266 площею 5,3709 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0264 площею 6,3276 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до розписки від 09.09.2013 ОСОБА_5 одержав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 500000 грн в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за земельний пай розміром 6,33 га, який належав ОСОБА_5 на підставі державного акта серії КР№:02:00:264, виданого 01.02.1999. Згідно з іншою розпискою від 09.09.2013, ОСОБА_5 одержав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 500000 грн в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за земельний пай розміром 5,37 га, який належав ОСОБА_5 на підставі державного акта серії КР№052471, виданого 04.02.2004. Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 успадкувала після смерті батька все майно. Представником позивача 12.07.2019 на адресу відповідача направлено вимогу про повернення коштів у розмірі 1000000 гривень. Приватному нотаріусу Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. 18.09.2019 подано претензію позивача як кредитора до відповідача, яка є спадкоємцем, щодо повернення коштів в розмірі 1000000 гривень. Відповідач як спадкоємець ОСОБА_5 відмовляється задовольнити вимоги позивача як кредитора шляхом одноразового платежу, а тому позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Сторона позивача зазначає, що відповідно до розписок від 09 вересня 2013 року ОСОБА_5 одержав від позивачки грошові кошти у розмірі 1000000 гривень на виконання договірних домовленостей стосовно купівлі- продажу земельних ділянок. Договір купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення домовилися укласти в майбутньому, а тому передано позивачем грошові кошти у загальному розмірі 1000000 грн, що є авансом, який підлягав поверненню. Сторонами не дотримано умов передбачених ст.570 ЦК України, а саме не укладено договір купівлі-продажу на виконання яких передано кошти. При цьому сума грошових коштів є авансом і підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладження договору. Відповідачка як спадкоємеця боржника ОСОБА_5 відмовляється задовольнити вимоги позивача як кредитора одноразовим платежем, а позивач вимушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів у спосіб, визначений ст. 1282 ЦК України, а саме із позовом про звернення стягнення на майно, яке передане спадкоємцю у натурі.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов. Представник позивача ОСОБА_1 обгрунтував свої доводи відповідно до змісту позовної заяви та звертав увагу суду саме на правову природу наявних письмових розписок та отримання коштів по 500000 грн є авансовими платежами за майбутній продаж земельних ділянок, які належали померлому ОСОБА_5 . В подальшому укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок не відбулося. Також має місце преюдиційність рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі №394/893/20 відповідно до яких встановлено те, що розписки не містять даних саме про укладення та умови договору в розумінні вимог ЦК України, а ці розписки містять в собі посилання про отримання коштів за земельний пай. Також позивачка не сплатила всю суму за земельні ділянки ОСОБА_5 за майбутнім договором купівлі-продажу, а передала на підставі розписок лише аванс в розмірі 1000000 гривень відповідно до положень ст.ст. 546, 548, 570, 635, 657 ЦК України. Отримання авансових платежів не потребує нотаріального завірення виходячи з правової природи правовідносин. Так як ОСОБА_2 є спадкоємецею земельних ділянок після смерті батька ОСОБА_5 , а тому представник позивача просив в порядку абз.2 ч.2 ст.1282 ЦК України позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. На адресу суду надійшов відзив, згідно з яким просили відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову. Зі змісту відзиву відповідач зазначає, що ОСОБА_4 уже зверталася до ОСОБА_2 у вересні 2019 року з позовними вимогами про стягнення боргу за розпискою від 09.09.2013, написану її батьком про отримання від ОСОБА_4 коштів у сумі 1 000 000, 00 гривень. Рішенням Новоархангельського районного суду в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено. ОСОБА_4 не погодилась з рішенням Новоархангельського районного суду та подала апеляційну скаргу на вказане рішення, яку залишено без задоволення. У жовтні 2020 року ОСОБА_4 знову звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, а саме по розписках від 09.09.2013 написаних ОСОБА_5 оскільки він безпідставно отримав від неї кошти, а тому відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України спадкоємець зобов`язаний їй повернути безпідставно набуті кошти її батьком. Новоархангельським районним судом від 12.05.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. ОСОБА_4 оскаржила рішення суду першої інстанції до апеляційного суду та постановою Кропивницького апеляційного суду від 16.09.2021 в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовлено, а рішення залишено без змін. ОСОБА_4 звернулася до суду з новою позовною заявою до ОСОБА_2 уже з посиланнями на вимоги ст.570 ЦК України, що кошти отримані від неї ОСОБА_5 є завдатком, а тому в разі порушення або припинення зобов`язання забезпеченого завдатком передбачені вимоги ст.571 ЦК України. Але якщо надавати аналіз розписок від 09.09.2013, на які посилається позивач, то в цих розписках жодним словом не зазначено, що ці кошти отримані як завдаток з метою виконання зобов`язань. Крім того купівля-продаж землі сільськогосподарського призначення в 2013 році, тобто на час написання розписок, була заборонена. Крім зазначених розписок, інших доказів в підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_4 не надає. ОСОБА_8 ніякого договору позики чи договору купівлі продажу не писав, так як між ним і позивачкою такі договори не укладалися. Розписки надані позивачем у справі в підтвердження позовних вимог, уже були предметом розгляду в інших справах і судами прийняті рішення, які набрали законної сили. Інших доказів позивачем у цій справі не надано. Також 27.01.2022 ОСОБА_2 надала до суду додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких зазначила, що позивач безпідставно вважає відповідачку боржником згідно зі спірними розписками, оскільки відповідно до ст. 520, 521 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Тобто на момент відкриття спадщини щодо спірних розписок між позивачкою та ОСОБА_5 був відсутній будь-який спір. В свою чергу спадкоємець не може вважатися боржником по розписці вчиненій в письмовій формі без виконання умов визначених ст. 513 ЦК України, що в силу вимог наявних обставин є неможливим. Отже сторона позивача не вірно тлумачить зміст ст. 1282 ЦК України, оскільки вона розкриває обсяг прав кредитора по відношенню до спадкоємця, однак ОСОБА_4 не є кредитором відповідача в розумінні ст.1282 ЦК України. Отже, оскільки відсутні докази на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_5 перед позивачем та на підтвердження оплати авансу в сумі 1000000,00 грн за неіснуючим договором, позовна заява не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення відповідно до змісту поданого відзиву. Також зазначив, що під час укладення спірних розписок у 2013 році відчужуватися земельна ділянка сільськогосподарського призначення на підставі договору купівлі-продажу не могла, так як на території України діяв мараторій щодо продажу землі сільськогосподарського призначення. Крім того угоди, які пов`язані із земельною ділянкою потребують обов`язкового нотаріального посвідчення.

Відповідачка також заперечувала з приводу позовних вимог та вказувала, що її батько ОСОБА_5 взагалі не укладав цих розписок та не отримував коштів в розмірі 1000000 гривень, так як це на ті часи значна сума, а тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2021 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та витребовувалася належним чином завірена копія спадкової справи.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2022 прийнято ухвалу про витребування доказів.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з розпискою від 09.09.2013 ОСОБА_5 одержав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 500 000,00 грн в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за земельний пай в кількості 6,33 га, державний акт серія КР №:02:00:264 виданий 01.02.1999 (т.1 а.с. 7).

Згідно з розпискою від 09.09.2013 ОСОБА_5 одержав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 500 000,00 грн в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за земельний пай в кількості 5,37 га, державний акт серія КР №052471 виданий 04.02.2004 (т.1 а.с. 8).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.03.2019 Ганнівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 приватний нотаріус Новоархангельского районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р.Г. посвідчила, що на підставі заповіту посвідченого Мар`янівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 18.01.2019 зареєстрованого у реєстрі №1, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 5,3709, кадастровий номер :02:000:0266 (т.1 а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 приватний нотаріус Новоархангельского районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р.Г., посвідчила, що на підставі заповіту посвідченого Мар`янівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 18.01.2019 зареєстрованого у реєстрі №1, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 6,3276, кадастровий номер :02:000:0264 (т.1 а.с. 11).

Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 09.11.2021 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0264 становить 214307,69 гривень (т.1 а.с. 14).

Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 09.11.2021 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0266 становить 183219,81 гривень (т.1 а.с. 15).

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2020 у справі №394/955/19 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою відмовлено (т.1 а.с. 30-31).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.09.2020 у справі №394/955/19 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2020 залишено без змін (т.1 а.с. 32-34).

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 у справі №394/893/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовлено у повному обсязі (т.1 а.с. 35-37).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16.09.2021 по справі №394/955/19 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 залишено без змін ( т.1 а.с.38-40).

Відповідно до вимоги про погашення заборгованості з договором позики від 12 липня 2019 року, адвокат Балюра С.В. направила на адресу ОСОБА_2 вимогу щодо погашення боргу та повернення позики в розмірі 1000000 гривень протягом 15 днів з моменту отримання вимоги (т.2 а.с.142).

Суд також з`ясував та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що оригінали спірних розписок від 09.09.3013 долучені ОСОБА_4 у судову справу №394/955/19.

Також в судовому засіданні суд дослідив копію спадкової справи та з`ясував, що земельні ділянки кадастровий номер :02:000:0264 та :02:000:0266 успадковані ОСОБА_2 за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 (т.1 а.с.135-179).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання, що вона працювала бухгалтером ФГ "Неофіта" та була свідком передачі грошових коштів ОСОБА_5 у вересні 2013 року. Також зазначила, що у вересні місяці 2013 року прийшов ОСОБА_5 та просив кошти, так як вони йому були негайно потрібні, у зв`язку із чим він погодився продати дві свої земельні ділянки та отримав кошти по 500000 гривень за кожну. Також ОСОБА_6 роз`яснював, що продаж земельних ділянок відбудеться при знятті мараторію на земельні ділянки. ОСОБА_5 не заперечував щодо продажу земельних ділянок та особисто підписував розписки. Свій підпис їй у розписці ставити не пропонували. Також ОСОБА_5 особисто рахував кошти в її присутності, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_6 , який є рідним братом позивачки, в судовому засіданні надав показання, що у 2013 році перебував в селі Гаївка у власному кабінеті з сестрою ОСОБА_4 . До них прийшов ОСОБА_5 , який запропонував придбати дві земельні ділянки, які перебували у його власності. Сестрі ОСОБА_4 погодилася щодо придбання земельних ділянок. ОСОБА_5 було роз`яснено про те, що ці земельні ділянки будуть куплені після зняття мараторію на землі сільськогосподарського призначення. На умови продажу земельних ділянок ОСОБА_5 погодився та особисто отримав кошти в розмірі по 500000 грн за дві земельні ділянки, які сам рахував. Також ОСОБА_5 особисто підписав розписку. Про яку остаточну суму щодо продажу земельної ділянки йшлося, він не пам`ятає.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні згідно з копією заповіту від 18.01.2019, посвідченого секретарем Мар`янівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Животовською Н., зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області.

Згідно з матеріалами спадкової справи №22/2019 відкритої після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та відповідач. Водночас відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2019 спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

За своєю суттю розписка про отримання грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору здебільшого за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Водночас суд зазначає, що в судовому засіданні сторона позивача та свідки вказували, що правова природа укладених розписок від 09 вересня 2013 року, на підставі яких ОСОБА_8 отримав кошти в загальному розмірі 1000000 гривень, полягає саме в наданні ОСОБА_5 авансу з можливістю укладення в майбутньому договору купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0266 площею 5,3709 га та :02:000:0264 площею 6,3276 га після скасування мораторію (заборони) на продаж земель сільськогосподарського призначення.

Суд надаючи оцінку показанням свідків та позиції сторони позивача зазначає, що ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими. Суд звертає увагу на постанову Великої Палати ВС від 7 грудня 2021 року у справі № 905/902/20. У ній вказано, що допустимість доказів має загальний (у широкому сенсі) і спеціальний (у вузькому) характер, та роз`яснено, в чому вони полягають.

Водночас суд зазначає, що зміст розписок від 09.09.2013, виданих ОСОБА_5 не містить інформації щодо отримання ним авансу за майбутній продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення на підставі укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок. Також розписка не містить умов щодо випадку неможливості укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок в майбутньому та повернення отриманих коштів. Отже, зміст розписки не свідчить про наявність між сторонами зобов`язальних (договірних правовідносин), що стосується купівлі-продажу земельних ділянок та надання позивачем попереднього авансу за них.

Суд зазначає, що показання свідків є належними лише в межах змісту умов розписки та факту отримання ОСОБА_5 грошових коштів в загальному розмірі 1000000 гривень. Що стосується доводів свідків про передачу авансових платежів за майбутню купівлю позивачем земельних ділянок, то такі показання суд не приймає до уваги, так як такі обставини повинні бути підтверджені певними засобами доказування, а саме умовами договору, які не можуть замінюватися показаннями свідків та поясненнями сторони позивача про додаткові обставини щодо договірних умов.

Суд зазначає, що представник позивача наполягав що розписки від 09.09.2013 не були договором позики, а тому сторона позивача фактично вказує на ознаки укладення ОСОБА_4 попереднього договору щодо купівлі-продажу нерухомого майна. Такі відносини регулюються статтею 635 ЦК України згідно з якими попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже за наявності попереднього договору з дотриманням вимог ст.635 ЦК України встановлюється юридична пов`язаність сторін з основним договором, а тому умови угоди потрібно виконувати. При невиконанні умов договору настають юридичні наслідки. Суду такий договір надано не було.

Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На цьому і наполягала сторона позивача зазначаючи про передачу ОСОБА_5 саме авансу в розмірі 1000000 гривень.

Водночас суд також враховує, що Новоархангельським районним судом Кіровоградської області прийнято рішення від 29.04.2020, яке залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року про стягнення боргу за договором позики у справі №394/955/19, в якій предметом спору були ті ж самі розписки від 09.09.2013 та в задоволенні позовних вимог відмовлено. Також Новоархангельським районним судом Кіровоградської області прийнято рішення від 12.05.2021, яке залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2021 року про стягнення безпідставно набутих коштів у справі №394/893/20, в якій предметом спору були ті ж самі розписки від 09.09.3013 та в задоволенні позовних вимог відмовлено. В усіх справах ОСОБА_4 , як позивач, вказує на різні підстави укладення розписок від 09.09.2013, а саме у першому випадку укладення договору позики, в іншій справі стягнення безпідставно набутих коштів. Крім того направлена позивачкою письмова вимога спадкоємцю ОСОБА_2 №381 від 12.07.2019 вказує виключно щодо необхідності погашення заборгованості за договорами позики, що було предметом судового розгляду Новоархангельського районного суду Кіровоградської області у справі №394/955/19.

Отже враховуючи усі обставини справи в сукупності в судовому засіданні суду не доведено належними та допустимими доказами, що кошти передані ОСОБА_5 в загальному розмірі 1000000 грн є авансовими платежами за майбутнім договором купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення після зняття мараторію, а зміст розписок від 09.09.2013 таких умов не передбачає. Крім того в матеріалах справи відсутній належним чином оформлений попередній договір щодо підстав та термінів повернення коштів ОСОБА_4 або авансових платежів, в разі неукладення основного договору купівлі-продажу земельних ділянок. Інших письмових нотаріально посвідчених попередніх договорів, суду не надано. Суд наголошує, що пред`явлення позову про звернення стягнення на спадкове майно позивач повинен довести відповідними доказами своє право вимоги до відповідача та виконання зобов`язання відповідачем у вигляді повернення коштів. Тому ці обставини зумовлюють недоведеність наявності зобов`язань відповідача перед позивачем, виходячи зі змісту розписок від 09.09.2013, що виключає можливість задоволення позовних вимог про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю у натурі в порядку абз 2 ч.2 ст.1282 ЦК України.

Відповідно до вимог ст 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 205, 207, 570, 571, 547, 570, 635, 1216-1218,1282 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 259, 270, 263-265, 381, 389, 390 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі - відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_4 , жителька села Гаївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 29 грудня 2022 року.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.