Справа № 190/858/22
Провадження №2/190/293/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 жовтня 2022 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа патронатний вихователь ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст 135 СК України. Мати дитини самоухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, навчанням та здоров`ям дитини не займається, матеріально не підтримує, вживає алкогольні напої. Згідно рішення виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучено з родини та останню тимчасово влаштовано у родину патронатного вихователя ОСОБА_2 ..

У зв`язку з вищевикладеним, просять позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати малолітню дитину органу опіки та піклування Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява з прханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві/а.с.66/.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила/а.с.49,56/.

Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дітини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіяєю свідоцтва про народження/а.с.8/.

Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження/а.с.9-11/

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання сім`ї встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та співмешканцем ОСОБА_4 .. У будинку тепло, але не прибрано. Запас продуктів обмежений. Дитина не має сезонного одягу та взуття, раціон харчування обмежений, невелика кількість іграшок. Дитина має занедбаний вигляд/а.с.14/..

З довідки КНП «Божедарівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Божедарівської селищної ради від 05.04.2022 року родину ОСОБА_1 01.04.2022 року відвідала сімейний лікар. Дитина зниженого харчування, самостійно не стоїть і самостійно не ходить. На медичні огляди до сімейного лікаря не приїздили, щеплення дитині не проводились/а.с.20/.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 35 від 12 квітня 2022 року вирішено малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштувати у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_2 /а.с.22/.

Відповідно до копії висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Божедарівської селищної ради від 12 квітня 2022 року № 34 останні вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.16/.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас позбавлення батьківських прав батька щодо неповнолітньої дитини є крайнім заходом впливу.

При цьому, суд бере до уваги, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських обов`язків не виконує, про фізичний та духовний розвиток дитини не піклуються, матеріально не утримує, умов для виховання дитини не створює, тому ОСОБА_1 необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дітини, що і дає підстави для задоволення позову.

Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом»

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст.128,141,263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа патронатний вихователь ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дітину для подальшого влаштування передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Світлогірське Криничанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса