У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року м. Київ

Справа № 372/4474/13-ц

Провадження: № 22-ц/824/11021/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Колесник Анни Сергіївни в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Висоцької Г.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року визнано бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не вчинення дій за заявами ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях ВП № 47245260, ВП № 60722791 та ВП № 65075084 незаконною.

Скасовано арешт, накладений на земельну ділянку з кадастровим номером :05:028:000101, що належала боржнику ОСОБА_2 , постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. від 10.04.2015 року у виконавчому провадженні ВП №47245260.

Виключено відомості про ОСОБА_2 як боржника з Єдиного реєстру боржників у виконавчих провадженнях ВП №60722791 та ВП №65075084.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Колесник А.С. в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06 вересня 2022 року направила апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку безпосередньо до Київського апеляційного суду, в якій одночасно порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного судового рішення Міністерство юстиції України отримало 29 серпня 2022 року.

09 вересня 2022 року цивільну справу витребувано із суду першої інстанції.

06 жовтня 2022 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як убачається із матеріалів справи, 17 серпня 2022 року судом першої інстанції постановлене судове рішення без участі сторін ( т. 4 а.с. 128-131).

Згідно супровідного листа, копію оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції направлено відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 24 серпня 2022 року (т. 4 а.с. 133).

В матеріалах справи міститься зворотне повідомлення поштового відправлення «Укрпошти» про отримання уповноваженою особою в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України копії оскаржуваного судового рішення 29 серпня 2022 року (т. 4 а.с. 136).

Апеляційна скарга направлена Колесник А.С. в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06 вересня 2022 року, тобто, у п`ятнадцятиденний строк, передбачений ст. 354 ЦПК України, з дня отримання копії судового рішення.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому суд вважає за можливе його поновити.

Одночасно з поданням апеляційної скарги, Колесник А.С. в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушила питання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання скаржниця посилалась на те, що Міністерство юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. Оскільки процедура сплати судового збору за подачу апеляційної скарги займає деякий час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства, просила відстрочити сплату судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системним аналіз наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Юридична особа не позбавлена права звернутися з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату (вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстави для розгляду питання про відстрочення юридичній особі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Окрім того, слід відмітити, що відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом, а отже, і органів державної влади.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати, враховуючи, що заявником не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судовогозборуу визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів.

За таких обставин, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із № 2147-VIII від 03.10.2017) за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення чи ухвали справляється судовий збір.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При подачі апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір повинен бути сплачений юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2481 грн., фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 496,20 грн.

Докази сплати судового збору до скарги не додані.

Отже, скаржнику як юридичній особі за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2481 грн. за наступними реквізитами та надати суду докази такої сплати:

Платiжнi реквiзити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою у розмірі 2481 грн.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 366 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити Колесник Анні Сергіївні в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року.

В задоволенні клопотання Колесник Анни Сергіївни в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Колесник Анни Сергіївни в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Українина ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року залишити без руху з наданням строку для сплати судового збору, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку несплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома