УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7230/22

Провадження №: 2/755/5222/22

"29" грудня 2022 р. . м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Кучми Л.В.,

представника відповідача - Бендюг О.С. (в режимі відео-конференції),

розглянувши у судовому засіданні приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача - адвоката Кучми Л.В про уточнення (збільшення) позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання трудового договору, -

в с т а н о в и в :

09.08.2022 року через підсистему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва від представника позивача - адвоката Кучма Л.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшла позовна заява до Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації про розірвання трудового договору.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд:

«Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Київська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звільнити ОСОБА_1 з посади лікаря-інтерна на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням проходження інтернатури та видати трудову книжку.»

17.08.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання трудового договору. Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

27.10.2022 року (вх.№ЕП-10294) на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Кучми Л.В про уточнення (збільшення) позовних вимог (з доказами направлення Відповідачу по справі).

В заяві про уточнення (збільшення) позовних вимог новими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення, яким:

«Залишити без розгляду немайнову вимогу щодо зобов`язання Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звільнити ОСОБА_1 з посади лікаря-інтерна на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням проходження інтернатури та видати трудову книжку.

Сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. за розгляд немайнової вимоги вважати таким, що сплачено за розгляд майнової вимоги.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 18 949,68 грн за час вимушеного прогулу за період 25.07.2022 р. по 30.08.2022 р.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 6 035,28 грн за час перебування Позивача у відпустці з 01.07.2022 р. по 24.07.2022 р.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 82 000,00 грн в якості безповоротної фінансової допомоги, на виконання Міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2020-2022 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради №450/8023 від 12.12.2019 року.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Київська клінічна лікарня №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору та коштів, які довелося витрати на отримання правничої допомоги»

Заява мотивована тим, що на виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України Позивач повідомляв суд про те, що нею було подано не всі докази, що стосуються даної справи. Так, 01.08.2022 року представник Позивача звернулась до Відповідача з адвокатським запитом про надання довідки про заробітну плату за період 01.02.2022 року по 31.07.2022 року, яку (довідку) отримала лише після пред`явлення позову до суду. На підставі наданих Відповідачем довідок Позивач виконав розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.07.2022 по 30.08.2022. 30.08.2022 року Позивач отримала трудову книжку, копію наказу про звільнення від 26.08.2022 р. №346-к; копію розрахункового листа. На підставі наданих Відповідачем довідок, встановлено, що Відповідачем не виплачена заробітну плату за час перебування Позивача у відпустці з 01.07.2022 року по 24.07.2022 року. Позивач виконав розрахунок, згідно якого сплаті підлягають кошти в розмірі 6 035,28 грн. Крім того, 22.08.2022 року позивачу стало відомо, що Відповідач з 01.04.2020 року щомісячно звертався до Департаменту охорони здоров`я, як відповідального виконавця Міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2020-2022 року, затвердженої рішенням Київської міської ради №450/8023 від 12.12.2019 року, із замовленням на виплату в рамках зазначеної програми безповоротної фінансової допомоги. У відповіді на адвокатський запит від 19.08.2022 р. міститься інформація, згідно якої ОСОБА_1 за період з 01.08.2019 року по 31.07.2022 року, крім заробітної плати, була нарахована допомога по втраті тимчасової працездатності в розмірі 849,20 грн, отже інших виплат Відповідач не здійснював.

07.11.2022 року (вх.№ЕП-10636) на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Кучми Л.В. (з доказами направлення Відповідачу по справі) про долучення доказів на підтвердження частково виконаних вимог Відповідача перед Позивачем, які були викладені у заяві про уточнення (збільшення) позовних вимог.

10.11.2022 року (вх.№39743) до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшли заперечення на заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, подані Відповідачем в особі директора Пехньо Т.В., (з доказами направлення стороні Позивача по справі), в яких остання просить не приймати до розгляду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки 26 серпня 2022 року позивач ОСОБА_2 була звільнена з посади лікаря-інтерна відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, а трудова книжка і розрахунок направлені їй у цей же день.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кучма Л.В. підтримала свою заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог позовних вимог у вказаній справі та просила їх задовольнити, з урахуванням уточнень, поданих надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

У засіданні представник відповідача - Бендюг О.С. заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог, оцінивши наведені сторонами цивільного процесу доводи на підтримання заяви та заперечення щодо підстав для прийняття заяви про зміну предмету позову, суд приходить до наступних висновків.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретно визначеної позивачем позовної вимоги позивач замість способу захисту прав який був заявлений при подачі позову, виявить бажання скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував і первісні вимоги.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України і відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання. Зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Це правило законодавець визначив імперативно. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, наявні правові підстави для відмови в задоволенні такого клопотання. Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

В даному випадку, за змістом поданої до суду заяви, позивач фактично подав нову редакцію позову, відмовившись від позовної вимоги немайнового характеру, додав кількість вищенаведених позовних вимог, які змінюють одночасно предмет і підстави позову, по суті є новими вимогами майнового характеру, які пред`являються до відповідача, а саме: щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача грошових коштів за час вимушеного прогулу за період 25.07.2022 р. по 30.08.2022 р.; грошових коштів за час перебування Позивача у відпустці з 01.07.2022 р. по 24.07.2022 р.; грошових коштів в якості безповоротної фінансової допомоги.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічна позиція виклад у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року по справі №405/3360/17.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви представника позивача - адвоката Кучми Л.В. про уточнення (збільшення) позовних вимог новими вимогами, оскільки позивач, фактично відмовившись від попередніх вимог немайнового характеру, пред`являє окремі самостійні вимоги майнового характеру: про стягнення грошових коштів з Відповідача на користь Позивача, що фактично свідчить про подання позивачем нової позовної заяви, оскільки за своїм змістом та предметом позову у заяві про уточнення (збільшення) позовних вимог позивач одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим відповідно вимог статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви з визначенням іншого способу захисту в частині вимог немайнового характеру та доведення заявлених вимог шляхом подання нових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 49, 175, 197, 260, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Кучми Л.В про уточнення (збільшення) позовних вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua

Повний текст ухвали складено 29.12.2022 року.

Суддя : І.В.Коваленко