ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3782/22 Справа № 210/4316/21 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 210/4316/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.10.2016 року, та у подальшому 05.10.2020 року, відповідач ОСОБА_1 , яка проживає разом з чоловіком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 24.06.1997 року, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , шлюб зареєстровано 16.08.1986 відділом РАГСу Дзержинського район м. Кривого Рогу, зверталась до Управління із письмовими заявами про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в яких просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним).

Разом з зазначеними заявами та висновками лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 , як за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу від 01.10.2020 року № 980 та від 06.09.2016 № 1100 комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», відповідачем також надавались декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Під час перевірки особової справи спеціалістами Управління були виявлені факти приховування відповідачем доходів від продажу житлових приміщень.

А саме, у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.10.2016 року відповідачем не було зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 49 000 грн., отриманного нею 11.04.2016 від продажу житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 11.04.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 533, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.03.2021 року № 247070211. Внаслідок чого відповідачу були надміру виплачені кошти допомоги на догляд за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року в сумі 9132 грн.

Також у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 08.10.2020 року, відповідачем не було зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 138 550 грн., отриманного нею 24.07.2020 року від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок чого відповідачу також були надміру виплачені кошти допомоги на догляд за період з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року у сумі 12 992 грн.

Таким чином, відповідач свідомо приховала відомості не зазначивши в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, дохід отриманий нею в період з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року від продажу 11.04.2016 року житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 49 000 грн. та дохід отриманий нею в період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року від продажу 24.07.2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 138 550 грн.

Сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року та з жовтня 2020 року по березень 2021 року включно склала 22 124 грн.

28.04.2021 року відповідачу на зареєстровану адресу проживання було направлено поштою рекомендований з повідомленням лист Управління від 28.04.2021 року № 01-11/2316 з повідомленням про необхідність повернення надміру отриманої допомоги по догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи в наслідок психічного розладу, в сумі 22 124 грн. в строк до 31.05.2021 року. Зазначений лист, відповідно до рекомендованого повідомлення було вручено 08.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , зворотній трекінг номер 581.

Станом на дату подання даної позовної заяви до суду, відповідачем у добровольному порядку не повернуто надміру отриману допомогу на догляд у сумі 22 124 грн.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради надміру виплачену суму щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу у сумі 22 124 грн., та судовий збір по справі у розмірі 2270 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради надмірно виплачену суму щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу в розмірі 12 992 грн. та судовий збір в розмірі 1 316,60 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі посилаючись на те, що в описовій частині рішення судом зазначено, що спір виник між ОСОБА_3 та Управлінням з приводу правомірності набуття останньою субсидії, що не відповідає суті заявлених позовних вимог позивача в даному позові та судом наводиться трактовка якогось п. 10 Порядку № 505.

Апелянт зауважує на тому, що про розмір не задекларованих відповідачем доходів позивач дізнався 05.03.2021 року при проведенні вибіркової перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги, отже саме з цієї дати позивачу стало відомо про порушення свого права. При цьому, жодним нормативно правовим актом не передбачено обов`язок позивача перевіряти дані зазначені в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги в день подання такої декларації або в день подання заяви на таку допомогу, а вибіркові перевірки особових справ проводяться за рішенням відповідного органу соціального захисту населення.

Також апелянт зауважує на тому, що скориставшись своїм правом на перевірку особових справ, позивачем було виявлено, що відповідач ОСОБА_1 подаючи заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в яких просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, не зазначила в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, про дохід отриманий нею в період з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року від продажу 11.04.2016 року житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 49 000 грн. та про дохід отриманий нею в період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року від продажу 24.07.2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 138 550 грн., тому вона не мала права на отримання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, тому апелянт наполягає на тому, що про порушення свого права позивач дізнався 05.03.2021 року, тому посилання суду преш інстанції на порушення строків позовної давності є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу в розмірі 12 992 грн., тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що відповідач ОСОБА_1 подаючи заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в яких просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, не зазначила в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, про дохід отриманий нею в період з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року від продажу 11.04.2016 року житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 49 000 грн. та про дохід отриманий нею в період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року від продажу 24.07.2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 138 550 грн., тому вона не мала права на отримання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу в розмірі 12 992 грн., оскільки відповідач не повідомила під час заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним) про дохід отриманий нею в період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року від продажу 24.07.2020 року квартири за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 138 550 грн., тому вона не мала права на отримання такої допомоги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу в розмірі 9 132 грн., суд виходив з того, що на момент проведення перевірки строк позовної давності за виплатами, призначеними за перод з жовтня 2016 року по березень 2017 року, сплинув.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» якщо внаслідок подання громадянами документів із неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються у судовому порядку.

Порядок призначення і виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» № 1192 від 02.08.2020 року.

Відповідо до п. 1 Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею надається відповідно до ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Згідно з п. 3 Порядку розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Пункт 4 Порядку встановлює, що допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею.

Відповідно до п. 5 Порядку розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення допомоги на догляд провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Мінсоцполітики, Мінфіну, Мінекономіки, Держкоммолодьспорттуризму, Держкомстату.

Відповідно до п. 6 Порядку при визначенні середньомісячного сукупного доходу сім`ї органи, що призначають допомогу на догляд, мають право користуватися всіма офіційними джерелами, які містять інформацію про доходи громадян, у тому числі інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Для нарахування допомоги на догляд можуть використовуватися відомості про доходи (списки, довідки, дані на технічних носіях інформації, інші дані, одержані від органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду, центрів зайнятості, інших підприємств, установ та організацій).

Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів із дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням допомоги на догляд.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Пункт 7 Порядку визначає вичерпний перелік документів для призначення допомоги на догляд, які подаються відповідним органам соціального захисту населення.

Відповідно до п. 8 Порядку виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; особа з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

Відповідно до п. 13.1 Порядку якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів зі свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи праці та соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди проводять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20% призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради (далі Управління) діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 12.05.2017 №159. Відповідно до п.2.4 Положення, одним з напрямків роботи Управління є призначення і виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу (а.с.15-16).

Відповідно до рішень про призначення з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року та відповідно з 01 жовтня 2020 року по 31 березня 2021 включно (на період 6 місяців) ОСОБА_1 зверталась до Управління із письмовими заявами про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (а.с.13-14).

З матеріалів справи вбачається, що в декларацій про доходи та майновий стан осіб від 04.10.2016 року відповідачем не зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 49 000 грн. отриманий від 11.04.2016 року від продажу житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 11.04.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 533 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.03.2021року № 247070211(а.с.20-22).

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами перебування на обліку в органах соціального захисту населення та була проінформована, що інформація, подана в заявах про призначення/подовження виплати допомоги, а також документи, додані до заяв про призначення допомоги, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Відповідачка особисто підписувала відповідні листи-зобов`язання.

Крім того, при заповненні заяви та декларації 04.10.2016 року, відповідач також власноруч ставила підписи про те, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач 04.10.2016 року надала недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, внаслідок чого Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради відповідачу було надміру виплачено кошти у вигляді щомісячної грошової допомоги загальній сумі 9 132 грн. за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно, які підлягають поверненню відповідачем позивачу.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28).

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач звернувся до суду лише 06.08.2021 року, а відповідач заявила клопотання про застосування по справі строків позовної давності, наявні передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплачених коштів у вигляді щомісячної грошової допомоги за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року, в сумі 9132 грн. у зв`язку з сливом строків позовної давності.

При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині доводи апеляційної скарги про те, що про розмір не задекларованих відповідачем доходів позивач дізнався 05.03.2021 року при проведенні вибіркової перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги, отже саме з цієї дати позивачу стало відомо про порушення свого права, оскільки дійсно, у постановах Великої Палати Верховного Суду, сформульовано сталу судову практику про те, що як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Натомість позивач не був позбавлений права перевірити достовірність даних, викладених в декларації для призначення соціальної допомоги на період з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, та у разі здійснення такої перевірки міг дізнатися про те, що 11.04.2016 року відповідач отримала дохід від продажу нерухомого майна.

Однак позивач не скористався правом перевірки достовірності декларації, тому підстав для відхилення заяви про застосування позовної давності не вбачається.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що жодним нормативно правовим актом не передбачено обов`язок позивача перевіряти дані зазначені в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги в день подання такої декларації або в день подання заяви на таку допомогу, а вибіркові перевірки особових справ проводяться за рішенням відповідного органу соціального захисту населення не є підставою вважати що позивачем по справі не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплачених коштів у вигляді щомісячної грошової допомоги за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року, в сумі 9132 грн., оскільки відповідно до вимог Порядку призначення і виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» № 1192 від 02.08.2020 року, органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів із дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням допомоги на догляд.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто позивач, який наділений правом перевірки достовірності даних, які подаються заявниками, не перевірив достовірність наданої відповідачем інформації при поданні нею 04.10.2016 року заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про доходи.

Крім того, відповідно до п.2 Положення про проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань, передбачених для надання населенню субсидій та адресної соціальної допомоги, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Державного комітету статистики України 21.07.1999 року за № 119/167/96/114/175/266, яке було чинне станом на 04.10.2016 року, та яке визначає умови проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань, передбачених для надання населенню субсидій та соціальної допомоги, з метою забезпечення їх цільового використання, а також перевірки достовірності поданої громадянами інформації та обґрунтованості надання їм субсидій та адресної соціальної допомоги (надалі - соціальна допомога), визначено що перевірки здійснюються за напрямками правильності призначення, своєчасність виплати соціальної допомоги та цільове використання управліннями соціального захисту населення коштів, передбачених на виплату соціальної допомоги.

Відповідно до п. 25 вказаного положення працівник відділу (управління), на якого покладено обов`язок проведення перевірок, складає щоквартально звіт про результати проведення перевірок (додаток 8) та (у разі потреби) звіт про невірну інформацію, що надана у довідках юридичних осіб (додаток 9), які затверджуються начальником відділу (управління) субсидій чи управління соціального захисту населення.

Двічі на рік, до 25 січня та до 25 липня, звіти подаються до органу соціального захисту населення вищого рівня.

Крім того, відповідно до Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор, проводять вибіркові перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги за рішенням керівника відповідного органу праці та соціального захисту населення або його заступника.

Наведене вище свідчить про те, що позивач, який наділений правом перевірки достовірності даних, які подаються заявниками при подачі необхідних документів для призначення соціальних виплат, та який наділений правом проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань, передбачених для надання населенню субсидій та соціальної допомоги, з метою забезпечення їх цільового використання, а також перевірки достовірності поданої громадянами інформації та обґрунтованості надання їм субсидій та адресної соціальної допомоги (надалі - соціальна допомога), не скористався правом проведення перевірки достовірності вказаних у декларації за 2016 рік даних до 2021 року, що свідчить про те, що позивачем по справі пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплачених коштів у вигляді щомісячної грошової допомоги за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року, в сумі 9132 грн.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що скориставшись своїм правом на перевірку особових справ, позивачем було виявлено, що відповідач ОСОБА_1 подаючи заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в яких просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, не зазначила в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, про дохід отриманий нею в період з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року від продажу 11.04.2016 року житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 49 000 грн. тому апелянт наполягає на тому, що про порушення свого права позивач дізнався 05.03.2021 року, оскільки несвоєчасне проведення перевірки не може бути достатнім аргументом та переконання того, що строк не пропущено, оскільки позивач в силу власних міркувань не скористався правом проведення перевірки достовірності вказаних у декларації за 2016 рік даних.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині доводи апеляційної скарги про те, що в описовій частині рішення судом зазначено, що спір виник між ОСОБА_3 та Управлінням з приводу правомірності набуття останньою субсидії, що не відповідає суті заявлених позовних вимог позивача в даному позові та про те, що судом наводиться трактовка якогось п. 10 Порядку № 505, оскільки вказані порушення судом першої інстанції процесуального права не призвели не невірного вирішення спору по суті.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 травня 2022 року.

Головуючий:

Судді: