Справа № 366/464/22
Провадження № 2/366/324/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 липня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Слободян Н.П., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується договором дарування від 14.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2737. Зазначений житловий будинок зареєстрований у Києво-Святошинському БТІ на праві приватної власності за позивачем та записаний 25.09.2001 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 25 .

У цьому будинку зареєстрований також його син, ОСОБА_2 , але останній з 2015 року не проживає в ньому, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку не має, і взагалі будинком він не цікавиться.

Фактом не проживання відповідача у зазначеному житловому будинку є вибуття його на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Відсутність за місцем реєстрації відповідача підтверджується відповідним актом Іванківської селищної ради від 17.05.2022 року №151.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинив.

На підставі наведених фактів позивач змушений звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів та просити визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 30.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 30.06.2022 року, яке було відкладено на 21.07.2022 у зв`язку з неявкою сторін, які беруть участь у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно, належним чином.

Позивач звернувся до суду із заявою від 30.06.2022 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове не з`явився, про розгляд справи двічі повідомлений належним чином, шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зазначену позивачем адресу: АДРЕСА_3 . Першу кореспонденцію разом з позовною заявою та судовою повісткою, відповідач отримав особисто, 13.06.2022 року. Причини неявки суду не повідомив. Судову повістку на 21.07.2022 року повернуто з відміткою, що адресат відсутній за зазначеною адресою. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслав.

За таких обставин, суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 14.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2737. Зазначений житловий будинок зареєстрований у Києво-Святошинському БТІ на праві приватної власності за позивачем та записаний 25.09.2001 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 25 (а.с.2).

Факт не проживання ОСОБА_2 у зазначеному будинку підтверджується:

- довідкою № 302, виданою 05.06.2019 року Дитятківською сільською ради Іванківського району Київської області;

- довідкою № 20 від 17.01.2022 року, виданою виконкомом Іванківської селищної ради, листом Іванківської селищної ради від 27.05.2022 № 09;

- Актом Іванківської селищної ради за №151 від 17.05.2022 року про фактичне не проживання відповідача в будинку за зазначеною вище адресою.

Крім того, цей факт також підтверджується тим, що за адресою, зазначеною позивачем в позові як місце проживання відповідача ( АДРЕСА_3 ), першу кореспонденцію разом з позовною заявою та судовою повісткою від Іванківського районного суду, відповідач отримав особисто, 13.06.2022 року, що свідчить про його перебування за цією адресою.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач відсутній у житловому приміщенні позивача більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивача вимагати визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відповідно до вимог ст. 405 ЦК України.

Таким чином, пред`явлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню.

Також, судом встановлено, що у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992, 40 грн., що підтверджується квитанцією про оплату.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення (21.07.2022).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.П. Слободян