08.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/7363/22
Провадження № 2/205/3015/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Афоніна Олександра Вікторовича до ОСОБА_2 , про визнання об`єктами спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та зобов`язання передачі у грошовій формі 1/2 отриманого доходу (прибутку) об`єкта спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Афоніна О.В. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив суд: попередньо визначити судом розмір судового збору на підставі ч. 2 ст. 176 ЦПК України; витребувати у ОСОБА_2 засвідчені копії наступних документів: свідоцтво про реєстрацію автомобіля «ЗАЗ» моделі «TF699Р» (р.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в.), договір купівлі-продажу від 31.03.14 квартири АДРЕСА_1 ; договір купівлі-продажу від 21.11.19 садового (дачного) будинку загальною площею 80,5 м.? в садовому товаристві «Салют» (ІКЮО 32998182, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області); витребувати у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ІКВП 44118658, вул. Сімферопольська, буд.17-А м. Дніпро, ел.пошта ) наявні відомості щодо отриманого ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2008 р. до 23 грудня 2021 р. доходу (прибутку); визнати автомобіль «ЗАЗ» моделі «TF699Р» (р.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в.), квартиру АДРЕСА_1 , садовий (дачний) будинок загальною площею 80,5 м.? в садовому товаристві «Салют» (ІКЮО 32998182) об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 від вказаного майна в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя; визнати отриманий ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2008 р. до 23 грудня 2021 р. дохід (прибуток) об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 в грошовій формі 1/2 від вказаного доходу (прибутку).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У частині 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривні.

Таким чином, судовий збір за вимогою майнового характеру поданою фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, проте не може бути меншим за 992,40 грн. та більшим за 12405,00 грн.

Пунктом 3 частини 2 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява, у тому числі, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається - вартістю майна.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до вимог вказаних у пункту 4 позову, сторона позивача просить суд визнати автомобіль «ЗАЗ» моделі «TF699Р» (р.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в.), квартиру АДРЕСА_1 , садовий (дачний) будинок загальною площею 80,5 м.? в садовому товаристві «Салют» (ІКЮО 32998182) - об`єктами спільної сумісної власності позивача та відповідача і визнати за позивачем право власності на 1/2 від вказаного майна в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, позивач не зазначає в позові вартості вказаного майна.

У п. 5 вимог позову, сторона позивача просить суд визнати за позивачем отриманий відповідачем за період з 01 листопада 2008 р. до 23 грудня 2021 р. дохід (прибуток) об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача і зобов`язати відповідача передати позивачу в грошовій формі 1/2 від вказаного доходу (прибутку). Однак, не вказує загального розміру отриманого відповідачем доходу.

При цьому, позивач у вимогах п. 1 позову, просить попередньо визначити судом розмір збору на підставі ч. 2 ст. 176 ЦПК України.

Однак, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України передбачено, що в разі якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи зі змісту наведеної норми вбачається, що на суд покладено обов`язок попередньо визначити розмір судового збору з його наступним стягненням (поверненням зайвого), якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, проте, як зазначалось, позивачем взагалі будь-яка ціна позову не визначена. При цьому, позивачем не сплачено і будь-якого визначеного Законом розміру судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Крім того, слід зазначити, що в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Однак, будь-яких відомостей щодо вартості майна вказаного у пункті 4 вимог позову, як-то: автомобіля «ЗАЗ» моделі «TF699Р» (р.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в.), квартири АДРЕСА_1 , садового (дачного) будинок загальною площею 80,5 м.? в садовому товаристві «Салют», матеріали позову не містять, як і не містять відомостей щодо неможливості отримання доказів вартості вказаного позивачем майна самостійно, як це визначено положеннями ч. 1 ст. 84 ЦПК України.

Так, приписами ч. 1 ст. 84 ЦПК України встановлює, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, не надаючи доказів неможливості самостійного отримання доказів вартості спірного майна зазначеного у позові, у пунктах 2 та 3 вимог позову, позивач просить витребувати у відповідача засвідчені копії наступних документів: свідоцтва про реєстрацію автомобіля «ЗАЗ» моделі «TF699Р» (р.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в.), договору купівлі-продажу від 31.03.14 квартири АДРЕСА_1 ; договору купівлі-продажу від 21.11.19 садового (дачного) будинку загальною площею 80,5 м.? в садовому товаристві «Салют» (ІКЮО 32998182, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області); а також у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (ІКВП 44118658, вул. Сімферопольська, буд.17-А м. Дніпро, ел.пошта ) витребувати наявні відомості щодо отриманого відповідачем доходу (прибутку) за період з 01 листопада 2008 р. до 23 грудня 2021 р.

Таким чином, враховуючи зазначене, за відсутності визначеної позивачем ціни позову, відсутності вартості спірного майна який попередньо повинен визначити позивач самостійно, відсутності сплаченого позивачем судового збору в розмірі який останній визначає самостійно виходячи з вимог Законодавства України та враховуючи зазначене вище, у суду відсутні підстави для застосування при вирішенні питання про відкриття провадження у справі положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, позовна заява таких відомостей не містить, як і відповідних доказів до неї не надано.

Також, в абзаці 3 тексту позову, зазначено, що з 07.09.19 по 23.12.21 позивач та відповідач перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням суду від 18.11.21 у цивільній справі № 205/6833/21. Однак, вказаної копії рішення суду, належним чином засвідченої (ст.95 СК України), позивач до позовної заяви не надає та у переліку додатків позову не зазначає (п.8 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України).

Згідно ст. 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В абзаці 11 тексті позову зазначено, що 18.01.22 відповідачем до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська подана позовна заява про встановлення факту проживання та поділ майна подружжя, яке знаходиться у провадження судді Терещенко Т.П. (справа № 205/436/22). Проте, відповідних доказів на доведення зазначеного, матеріали позову не містять.

Зазначеного вище вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимог визначених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Афоніна Олександра Вікторовича до ОСОБА_2 , про визнання об`єктами спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та зобов`язання передачі у грошовій формі 1/2 отриманого доходу (прибутку) об`єкта спільної сумісної власності - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 в особі представника адвоката Афоніна Олександра Вікторовича п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 та його представнику адвоката Афоніна Олександра Вікторовича.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва