Справа № 349/637/22
Провадження № 2/349/243/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 серпня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу № 349/637/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 20 червня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період спільного проживання в шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , який проживає з позивачкою. Сімейні відносини між сторонами поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Протягом шести місяців разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Просила шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання.

Позивачка у судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи без її участі, на примирення не погоджується, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибув повторно і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд за письмовою згодою позивача провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачкою, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 червня 2020 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №16. Після державної реєстрації шлюбу подружжя прізвища не змінювало, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 20 червня 2020 року Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повним відписом акта про народження, сформованого управлінням у справах цивільного стану у Гданську Поморського воєводства.

Згідно акта про фактичне проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою разом з малолітнім сином ОСОБА_4 , 2020 року народження.

За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Вивчивши обгрунтування позову позивачки, ту обставину, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, сторони більше шести місяців спільно не проживають, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам позивачки.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони після державної реєстрації шлюбу прізвищ не змінювали.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачений нею за подання позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265, 280-284 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити

Шлюб, зареєстрований 20 червня 2020 року у Болехівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року.

Суддя О.О.Гаврилюк