справа №176/2253/22
провадження №2/176/860/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області КУЧМА В.В., розглянувши заяву адвоката Соколенко Тамари Олександрівни подану в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Разом з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики на суму 1828430 грн., представником позивача подано заяву про забезпечення позову, а саме:

накласти арешт на все нерухоме майно із забороною його відчуження, належне ОСОБА_2 в тому числі, але не виключно на:

-13/25 частини нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 номер об`єкта в РПВН 14164197 ;

-Земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0336, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Пятихатський район, с/рада Пальмірівська;

-Земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0325, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Пятихатський район, с/рада Пальмирівська;

-Квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 10923582;

-приміщення пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 1140817;

-76/100 частини гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна15668486;

Накласти арешт на все рухоме майно із забороною його відчуження, належне ОСОБА_2 в тому числі, але не виключно:

-Автомобіль ГАЗ 33076, державний номер НОМЕР_1 ;

-Автомобіль ГАЗ 66, державний номер НОМЕР_2 ;

-Корпоративні права в розмірі 100% частки статутного капіталу приватного підприємства «АГРОС» ();

-Корпоративні права в розмірі 100% частки статутного капіталу приватного підприємства «Науково виробниче підприємство «АГРОС» ().

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які перебувають на рахунках, відкритих в установах банків, або надійдуть на ці рахунки у майбутньому.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, позивач вказує, що ціна позову становить 1828430 грн., що еквівалентно 50 000,00 доларів США . Однак звертається до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, його корпоративні права та грошові кошти, які є на рахунках у банках, або надійдуть на ці рахунки у майбутньому без зазначення доведеної суми всього цього майна, що позбавляє можливості суд оцінити співмірність заявленої ціни позову із заходами забезпечення позову.

За відсутності підтвердження наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна грошових коштів, місце їх розміщення, валюти, вважається неможливим визначити об`єкт, на який слід накласти арешт, та з`ясувати співмірність виду забезпечення позову, а також за відсутності підтверджень наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, корпоративних прав суд вважає, що підстави для забезпечення позову у вигляді накладення арешту рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та корпоративні права відповідача відсутні.

Суд звертає увагу заявника на те, що, навіть те майно, яке конкретно зазначене у заяві про забезпечення позову, як майно відповідача, на яке, і не тільки, позивач просить суд накласти арешт, не підтверджено доказами, що воно дійсно належить ОСОБА_2 , на час подачі позову до суду.

Отже суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки не має підтверджень що, є співмірною заявленим позовним вимогам.

Крім того, згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст.149-154,157,353ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Соколенко Тамари Олександрівни, подану в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА