Справа № 452/1175/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" липня 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до постійних конфліктів, які як зазначає виникали з вини відповідача; від шлюбу в сторін народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі на даний час є неповнолітніми; сторони втратили почуття любові та поваги, не підтримують шлюбно-сімейних відносин близько двох місяців, збереження сім`ї неможливе, а тому ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у зверненні до суду; додатково пояснив, що дружина в березні виїхала за кордон з сином ОСОБА_5 , котрий потребує лікування і приїде через рік, вона нічого в хаті не робить по господарству, а тому він не має наміру надалі з нею проживати, наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, із відзивом на позов не зверталася, тому суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутності у заочному провадженні. Разом з тим із пояснень позивача установлено, що їй відомо про порушене питання розводу, - на що вона телефоном повідомила позивача про власні заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що у позові ОСОБА_1 про розірвання шлюбу слід відмовити за недоведеністю з наступних підстав:

Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); від шлюбу в сторін народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов`язок доказування і подання доказів закон покладає на нього; у судовому засіданні ОСОБА_1 жодним чином не навів, що цей шлюб розпався та в нього є інтерес до розірвання шлюбу; на переконання суду ніяких причин для розірвання шлюбу в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із мотивів позовної заяви та позиції позивача під час розгляду справи суд не вбачає підстав для розірвання шлюбу і наведене позивачем нічим не підтверджено, оскільки ОСОБА_1 не наведено достатньо вагомих обставин, які б давали підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Тому суд не виключає, що сторони можуть повернутись до нормального сімейного життя.

За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду, суд приходить до висновку про можливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї.

Ураховуючи наведене про відсутність доказів стосовно встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що у позові про розірвання шлюбу необхідно відмовити за недоведеністю. Під час судового провадження позивачем та відповідачем не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування власних поводжень; із представлених документів суд переконаний, що шлюб носить тимчасовий формальний характер; що відсутні обставини, які є підставами для розірвання шлюбу. Водночас суду невідома позиція відповідача з приводу розірвання шлюбу, чи шлюб суперечить також її інтересам, чи не будуть порушені інтереси їх двох неповнолітніх дітей. Позивач ОСОБА_1 не довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Доказування позивача ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки його становище підтверджене єдиним документом Свідоцтвом про одруження, що є в матеріалах цивільної справи.

У зв`язку із наведеним, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у позові за недоведеністю, що не позбавляє права ОСОБА_1 на повторне звернення до місцевого суду за встановленим Законом порядком.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за недоведеністю.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 8 липня 2022 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя