Справа № 639/3506/22
Провадження № 2/639/1679/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/3506/22 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

в с т а н о в и в:

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 08.11.2022 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 у сумі 34762,75 грн, інфляційні втрати у сумі 7356,08 грн, три відсотки річних у сумі 1168,91 грн, та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 р. № 946.

Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».

Вказані послуги відповідачі своєчасно не оплатили, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 у сумі 34762,75 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 боржникам нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 7356,08 грн та 3% річних у сумі 1168,91 грн.

09.11.2022 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.10-11).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29.11.2022 подали до суду письмові запереченнями проти позову.

30.11.2022 ухвалою суду подані заперечення проти позову повернуті відповідачам, в зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам статті 178 ЦПК України, якою передбачено, що повинен містити відзив на позовну заяву. Крім того, в порушення п.2 частини 5 статті 178 ЦПК України відповідачами не надано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористались.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначивши, що у 2018 році її батько ОСОБА_4 відмовився від послуг централізованого теплопостачання, про що повідомив позивача, в зв`язку з чим відповідач вважає, що не має обов`язку сплачувати за послуги, якими не користується. Сума боргу за послуги теплопостачання станом на 01.07.2018 сплачена, заборгованість відсутня. Відповідач ОСОБА_1 пояснила, що її син - відповідач ОСОБА_2 , який є співвласником квартири АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації фактично не проживає з 2015 року, проте про даний факт позивача не повідомляли, оскільки не вважали це за потрібне. Однак ці обставини відомі сусідам, які склали акт. Просила застосувати позовну давність до цих спірних правовідносин, про що зазначила у письмовій заяві від 14.12.2022.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3), та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач.

Квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та належить відповідачам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 р. № НОМЕР_1 .

У серпні 2018 року мешканці квартири АДРЕСА_1 самостійно демонтували радіатори системи централізованого опалення у квартирі, що підтверджується листами КП «Жилкомсервіс» від 26.09.2018, 19.10.2018.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.07.2007 № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 за № 1320/14587, що діяв до 17.09.2019; та відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2019 за № 982/33953, який є чинним, відключення від мереж централізованого опалення на постачання гарячої води та встановлення обладнання індивідуального опалення допускається лише щодо жилого будинку в цілому, за письмовою заявою всіх власників (співвласників) будинку. Тобто, відключення від мережі централізованого опалення окремої квартири чинним законодавством не передбачено.

30.11.2018 інженером дільниці № 65 КП «Жилкомсервіс» складено протокол про адміністративне правопорушення № 41 за ст. 150 КУпАП про порушення ОСОБА_1 правил користування інженерного обладнання будинку, самовільне переобладнання системи централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 (самовільно демонтовані радіатори системи централізованого опалення), що підтверджується наданою відповідачем копією протоколу.

Досудовими повідомленнями від 29.01.2021 № 383, від 10.06.2021 № 440, від 09.08.2021 № 467, від 11.01.2022 № 513 КП «Харківські теплові мережі» повідомляло квартиронаймача (власника) і членів його сім`ї, які проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 про наявність заборгованості за послуги теплопостачання, та пропонувало повідомити про всі зміни по кількості проживаючих, зміни власників квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідачі, як співвласники квартири АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач вказану адресу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу вбачається, що на особовий рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , на адресу: АДРЕСА_2 , нарахована заборгованість за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 у сумі 34762,75 грн (а.с.4-6).

Відповідно до відомості нарахувань інфляційних втрат та 3% річних за останні три роки з 01.11.2019 по 28.02.2022 на адресу: АДРЕСА_2 боржникам нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 7356,08 грн та 3% річних у сумі 1168,91 грн (а.с.7).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, частинами 1,3,4 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження відсутності в неї обов`язку з серпня 2018 року сплачувати за послуги теплопостачання та відсутності заборгованості не наданого жодного належного, допустимого і достовірного доказу, в розуміння статей 76-80 ЦПК України.

Також, суду не надано належних доказів на підтвердження факту фактичного не проживання за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 , та як встановлено судом, відповідачі про зміну місця проживання ОСОБА_2 із заявами до позивача не зверталися.

Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За заявою відповідача ОСОБА_1 суд застосовує позовну давність до цих спірних правовідносин, та відмовляє у задоволенні позовних вимог поза межами строків позовної давності, а саме за період з 01.11.2017 по 31.10.2019.

Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206, яка застосовується з 24.02.2022, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 42,65 грн та трьох відсотків річних у розмірі 4,83 грн за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно не підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, підлягають задоволенню позові вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 у розмірі 25043,89 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 7313,43 грн та три відсотки річних у розмірі 22,19 грн за час прострочення за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 включно.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн (а.с.2).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (74,80%), та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1855 грн 78 коп, в рівних частках по 927,89 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 76, 80-83, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 257, 267, 360, 509, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 64, 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_3 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 у розмірі 25043 (двадцять п`ять тисяч сорок три) грн 89 коп; інфляційні втрати у розмірі 7313 (сім тисяч триста тринадцять) грн 43 коп, три відсотки річних у розмірі 22 (двадцять дві) грн 19 коп за час прострочення за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 включно.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.11.2017 по 31.10.2019 у розмірі 9718 грн 86 коп; інфляційних втрат у розмірі 42 грн 65 коп , трьох відсотків річних у розмірі 4 грн 83 коп за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_3 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1855 грн 78 коп, в рівних частках по 927 (дев`ятсот двадцять сім) грн 89 коп з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 14.12.2022.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК