Справа № 351/839/22
Номер провадження №2/351/453/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.10.2003 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя не склалося з тієї причини, що відповідач постійно наносив позивачу побої, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого позивач декілька разів викликала поліцію та було зафіксовано вказані обставини. Відносно відповідача було зареєстровано кримінальне провадження та неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Перехреснянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Крім того, за час шлюбу за спільні кошти позивач разом з відповідачем придбали наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 146,6 кв. м., житловою площею 84,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 22.06.2022 середньоринкова вартість вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 366 500 грн.;

- земельну дiлянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої становить 84 600 грн.;

- автомобіль марки Volkswagen PASSAT, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 60 000 грн.;

- автомобіль марки Volkswagen TRANSPORTER, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 50 000 грн.

Оскільки усе зазначене майно зареєстроване за відповідачем та у зв`язку з наявністю спору про поділ майна, позивачка вимушена звернутись до суду із вимогами про поділ зазначеного вище майна та визнання права особистої власності на 1/2 частку цього майна.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав повністю, суду пояснив, що відповідач згоден на розірвання шлюбу з відповідачем та поділ спільного майна подружжя. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, вважає, що витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивач не верталася до нього з питанням про поділ майна подружжя. Відповідач вважає, що спільно набуте майно можна було поділити в добровільному порядку.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно 01 грудня 2020 року Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_5 та ОСОБА_9 22 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 , прізвище дружини ОСОБА_10 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 02.09.2004, серії НОМЕР_5 від 03.08.2007 та серії НОМЕР_6 від 26.02.2013.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта формування, номер інформаційної довідки: 303283087, дата, час формування 22.06.2022 11:13:20, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м.): 146,6, житлова площа (кв.м.): 84,5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна дiлянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до копії звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 146,6 кв. м., житловою площею 84,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Архекспертус», станом на 22.06.2022 його ринкова вартість становить 366 500 грн.

Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Архекспертус», станом на 22.06.2022 її ринкова вартість становить 84 600 грн.

Згідно з повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 04.10.2022 № 31/9-3232-2022 відповідно до Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_5 зареєстровано транспортні засоби, а саме: легковий автомобіль марки Volkswagen, модель PASSAT, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з 24 вересня 2021 року і по сьогодні; легковий автомобіль марки Volkswagen, модель TRANSPORTER, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 з 13 жовтня 2017 року і по сьогодні.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу розірвання шлюбу та захисту позивачкою свого права власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, які не бажають примирення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

При цьому, суд враховує, що визнання відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги поділ спільного сумісного майна подружжя, суд зазначає про таке.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписаної від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

З матеріалів справи судом вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 146,6 кв. м., житловою площею 84,5 кв. м., та земельна дiлянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортні засоби Volkswagen PASSAT, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen TRANSPORTER, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , були придбані сторонами за час перебування у шлюбі, а тому, згідно з наведеними вище нормами діючого законодавства, це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, хоча й зареєстроване усе за відповідачем. Частки майна дружини та чоловіка у цьому майні є рівними, оскільки на підтвердження того, що інше визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, суду не надано.

У своїй позовній заяві позивачка просила визнати за нею право власності на автомобіль марки Volkswagen PASSAT, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а за відповідачем визнати право власності на автомобіль марки Volkswagen TRANSPORTER, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , тобто присудити неподільні речі в цілому по одній кожному з подружжя.

При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги позивачки про поділ спільного сумісного майна подружжя та не заперечував проти такого способу поділу автомобілів.

Ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе позовну вимогу ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 22 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Перехреснянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3.

Поділити майно, яке є у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 146,6 кв. м., житловою площею 84,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку земельної дiлянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки Volkswagen PASSAT, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 146,6 кв. м., житловою площею 84,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку земельної дiлянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:007:0178, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки Volkswagen TRANSPORTER, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2022 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повне рішення складено 05 грудня 2022 року.

Суддя Іван ПОСОХОВ