Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/737/22
Провадження № 2/382/448/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

помічник судді, який здійснює повноваження секретаря судового засідання, Поліщук К. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

третіх осіб: ОСОБА_3 та представника Яготинського РВДВС Джалалової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 382/737/22 за позовом ОСОБА_4 в особі представника адвоката Коваль Лариси Миколаївни до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Яготинський районний відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Яготинський районний відділ державної виконавчої служби), про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в особі представника адвоката Коваль Лариси Миколаївни звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями та просив:

- зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_6 , який продовжує навчання, за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07.02.2022 року у справі № 382/1419/21, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/10 частину заробітку (доходу), починаючи із дня ухвалення судового рішення, і до досягнення сином двадцяти трьох років, на час його навчання;

- звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями, яка була розрахована Яготинським ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на липень 2022 року на утримання дитини у сумі 6049,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є батьком повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю якого він розлучений. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 07.02.2022 року у справі №382/1419/21 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 15.11.2021 року, і до досягнення сином двадцяти трьох років. На час ухвалення цього рішення позивач був впевнений, що його син, який навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Березоворудський фаховий коледж Полтавського державного аграрного університету», потребує його фінансової підтримки і він зможе таку підтримку йому надавати у визначеному судом розмірі. У кінці червня поточного року позивачу стало відомо, що з 07.06.2022 року його повнолітній син ОСОБА_7 працює в Товаристві з додатковою відповідальністю «Яготинський маслозавод» і отримує заробітну плату в розмірі 10-12 тисяч гривень на місяць (далі ТДВ «Яготинський маслозавод»). Також син отримує стипендію. Позивач працює в ТДВ «Яготинський маслозавод» водієм автотранспортних засобів і його середньомісячний заробіток за останні півроку становить близько 33 700 грн. При цьому, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_3 , яка не працює, не є підприємцем та не перебуває на обліку як безробітна, а також на його частковому утриманні перебуває донька дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку дружина отримує пенсію у зв`язку зі смертю її батька у розмірі близько 2 000 грн щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного Яготинським ВДВС, станом на липень 2022 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 становить 6 049,98 грн.

Позивач також зазначав, що наразі його повнолітній син ОСОБА_7 має матеріальне забезпечення на своє утримання, розмір якого є значно більшим, ніж розмір матеріального забезпечення самого позивача та кожного з членів його сім`ї, без врахування аліментів, які він вносить на його утримання та, зважаючи на те, що відповідне утримання дитині надає і його мати, як вона стверджувала у позовній заяві про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Стверджував, що на його утриманні перебувають його дружина та її неповнолітня донька, а він має проблеми зі здоров`ям: хворіє на цукровий діабет та має захворювання опорно-рухової системи, що підтверджується медичним висновком. Його захворювання також потребують систематичного лікування, на що він витрачає значну частину свого сімейного бюджету. Тож після ухвалення рішення про стягнення аліментів покращився матеріальний стан спільного з відповідачкою сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, а стан здоров`я позивача погіршився.

Ухвалою від 08.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Яготинський районний відділ державної виконавчої служби та ОСОБА_6 .

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в позові та зазначила, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни свого майнового стану, погіршення стану здоров`я після ухвалення рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів. Обставини перебування на його утриманні дружини ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_8 , а також проблеми зі здоров`ям позивача: «хворіє на цукровий діабет та має захворювання опорно-рухової системи» виникли до моменту ухвалення Яготинським районним судом Київської області рішення від 07.02.2022 року про стягнення аліментів, а тому вони не є новими обставинами, що виникли після винесенню рішення у зазначеній справі.

Позивач подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України з посиланням на те, що станом на день розгляду справи позивачем сплачена заборгованість.

В частині позовних вимог про зменшення розміру аліментів представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідачки заперечила щодо задоволення цих позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів підтримала та просила їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6 подав письмові пояснення, в яких просить відмовити в позові. Пояснив, що визначений рішенням про стягнення аліментів розмір є мінімальним та забезпечує лише половину необхідних витрат на утримання. Зокрема, він потребує щоденного харчування, має потребу у якісному та сучасному одязі, купівлі додаткових підручників, сплачує проїзд до місця навчання та додому. Зазначив, що при визначенні розміру аліментів на його утримання на період навчання його батько позов визнав та погодився із 1/4 частиною. Дохід батька дозволяє сплачувати таку частку від заробітку без шкоди для його бюджету, а ОСОБА_6 дозволяє навчатися. Жодних обставин після присудження аліментів у житті ані батька, ані його матері не змінилося. Батько має змогу сплачувати аліменти у визначеному розмірі, з чим він особисто погодився. Його стан здоров`я не змінився, інших дітей на утриманні він не має, його заробітна плата збільшилася. Щодо твердження батька про те, що на період літніх канікул ОСОБА_6 офіційно був працевлаштований, зазначив, що чинним законодавством не заборонено йому на період літніх канікул працювати. На даний час він не працює, оскільки продовжує навчання. Таким чином, вважає, що потребує аліментів на своє утримання до моменту завершення навчання.

Представник Яготинського районного відділу державної виконавчої служби надала пояснення щодо обставин виконання рішення про стягнення аліментів; в питанні вирішення спору поклалася на розсуд суду.

Суд за клопотанням учасників витребував матеріали справи № 382/1419/21, за наслідком розгляду якої Яготинським районним судом Київської області ухвалено рішення від 07.02.2022 року про стягнення аліментів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Позивач подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями, а також зазначає, що ним сплачена ця заборгованість.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для застосування ч. 5 ст. 206 ЦПК України суд не вбачає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дану відмову необхідно прийняти та закрити провадження у справі в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями відповідно до положень ст. ст. 49, 206, 255 ЦПК України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони у справі, шлюб між якими розірвано, є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Березоворудський фаховий коледж Полтавського державного аграрного університету».

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 07.02.2022 року у справі № 382/1419/21 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 15.11.2021 року, і до досягнення сином двадцяти трьох років.

Відповідно до копії довідки № ЯМ300000028 від 13.07.2022 року ТДВ «Яготинський маслозавод» ОСОБА_4 працює водієм автотранспортних засобів та отримав дохід за період січень-червень 2022 року в сумі 254 744,91 грн (сума до виплати 202 277,68 грн).

Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста, виданого 22.12.2021 року, ОСОБА_4 має цукровий діабет 2 типу середньої важкості.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб від 12.08.2020 року ОСОБА_4 в цей день уклав шлюбу із ОСОБА_9 (після шлюбу ОСОБА_3 ).

У відповідності до копії довідки про доходи № 580818 ОСОБА_9 за період січень-червень 2022 року отримала пенсію в сумі 12 268 грн.

Відповідно до копії акту обстеження від 12.07.2022 позивач проживає разом з дружиною ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з листом № 852 від 11.08.2022 ТДВ «Яготинський маслозавод», ОСОБА_6 працював посібним робітником з 07.06.2022 по 09.08.2022 та отримав відповідно до довідки № 842 від 10.08.2022 дохід в розмірі 31 603,93 грн (сума до виплати 25125,13 грн).

Згідно з листом № 61 від 20.09.2022 року ВСП «Березоворудський фаховий коледж Полтавської державної аграрної академії України», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на ІІ курсі закладу за спеціальністю «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва».

Відповідно до довідки про доходи від 16.08.2022 ОСОБА_6 за період з 01.01.2022 по 31.07.2022 отримав стипендію у Відокремленому структурному підрозділі «Березоворудський фаховий коледж Полтавського державного аграрного університету» в сумі 15 386 грн.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього на утриманні перебуває його дружина та її неповнолітня донька, він має проблеми зі здоров`ям, а також на те, що в його сина, який продовжує навчання, покращилося матеріальне становище у зв`язку із працевлаштуванням та одержанням стипендії.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначалося раніше, відповідно до рішення від 07.02.2022 року у справі №382/1419/21 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 15.11.2021 року, і до досягнення сином двадцяти трьох років.

Як вбачається з цього рішення та матеріалів цієї справи, 30.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_4 , в якому він стверджував, що: його син ОСОБА_7 є студентом ВСП «Березоворудського фахового коледжу Полтавської державної аграрної академії» державної форми навчання і отримує стипендію; стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився (цукровий діабет 2 типу середньої важкості, ст. декомпенсації. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок (макро-ІІ ст., мікро-ІІ ст.) Діабетична периферійна полінейропатія нижніх кінцівок. Полісегментарний остеохондроз. Протрузії в шийному, нижньогрудному та попереково-Крижовому відділах) і він несе значні витрати на лікування. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та підтвердив факт наявності у нього на праві власності автомобіля і зазначив, що за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року він отримав загальну суму доходу без урахування аліментів 185 248 грн. 60 коп., працездатний. До справи долучена копія консультативного висновку спеціаліста, виданого 22.12.2021 року, про те, що ОСОБА_4 має цукровий діабет 2 типу середньої важкості.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено 12.08.2020 року.

Таким чином, зазначені позивачем обставини, які на його думку обумовлюють необхідність зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, а саме проблеми зі здоров`ям позивача, одержання сином стипендії, перебування на його утриманні непрацюючої дружини ОСОБА_3 та її доньки, виникли та існували на день ухвалення рішення про стягнення аліментів, тобто вони не є новими обставинами. Зазначені обставини також не стали перешкодою для визнання позивачем позову про стягнення аліментів у справі № 382/1419/21.

Також суд враховує, що позивач не спростував належними засобами доказування твердження відповідача про те, що: ОСОБА_3 є особою працездатного віку та фізично здоровою, а тому має змогу офіційно працевлаштуватися; ОСОБА_3 отримує державну допомогу на утримання дитини, а обов`язок ОСОБА_4 щодо утримання її доньки відсутній; розмір доходу позивача після ухвалення рішення про стягнення аліментів навпаки збільшився.

Суд зазначає, що зазначені обставини не звільняють позивача від обов`язку утримувати власну дитину та не є обставинами, які зумовлюють зменшення розміру аліментів. Під час ухвалення рішення про стягнення аліментів, ОСОБА_4 вже перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , а тому зміни сімейного стану, що може бути підставою зменшення розміру аліментів, у позивача не відбулося.

Щодо твердження позивача про те, що його син ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, суд зазначає, що дійсно ОСОБА_6 на період літніх канікул з 07.06.2022 року працював ТДВ «Яготинський маслозавод», проте вже 09.08.2022 року він звільнився, що підтверджується копією наказу від 09.08.2022 за № 1166-к. Нормами діючого законодавства не передбачено будь-яких обмежень щодо заборони офіційного працевлаштування на період літніх канікул повнолітніх осіб на користь яких стягуються аліменти.

Враховуючи викладене, позивач наразі не надав належних та допустимих доказів зміни свого матеріального або сімейного стану, погіршення свого здоров`я, які б виникли після ухвалення Яготинським районним судом Київської області рішення від 07.02.2022 року у справі № 382/1419/21.

Суд також враховує, що відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши в силу положень ст. 81 ЦПК України надані докази в їх сукупності, дійшовши висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, суд відмовляє в позові в частині позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 141, 206, 255, 258-259, 265, 268, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Яготинський районний відділ державної виконавчої служби, в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями та закрити в цій частині провадження у справі № 382/737/22.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Яготинський районний відділ державної виконавчої служби, в частині позовних вимог про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08 листопада 2022 року.

Суддя М. М. Нарольський