Справа № 368/1253/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі- Балацька В.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа, - Моторне транспортне страхове бюро України, ОСОБА_2 , яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.12.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа, - Моторне транспортне страхове бюро України, ОСОБА_2 , яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій скаржник просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Визнати поважними причини пропуску нею строку для подання скарги на дії державного виконавця та поновити їй цей строк.

2. Визнати дії начальника Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Родіної Т.В. неправомірними та зобов`язати дану посадову особу зняти арешт з усього нерухомого майна, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був накладений постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серія та номер: 53949013 від 16.05.2017 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 року, номер інформаційної довідки: 292193041, номера запису про обтяження: 20622806 (спеціальний розділ) та 20622937 (спеціальний розділ) від 26.05.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35396858 від 26.05.2017 року.

Свої вимоги, викладені в прохальній частині скарги, скаржник ОСОБА_1 в мотивувальній частині скарги обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід, ОСОБА_3 , (копія свідоцтва про смерть додається).

Вона та її рідна сестра, ОСОБА_2 - Третя особа на стороні позивача за даним позовом, є спадкоємцями II черги після смерті покійного (копія довідки Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 11.11.2021 р. № 187/02-14 додається).

Проте нотаріус їй повідомила, що на все майно її діда накладено арешт.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 року, номер інформаційної довідки: 292193041, за номерами запису про обтяження: 20622806 (спеціальний розділ) та 20622937 (спеціальний розділ) на все нерухоме майно ОСОБА_3 постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серія та номер: 53949013 від 16.05.2017 року накладено арешт. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35396858 від 26.052017, ОСОБА_4 , Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Київська обл. (копія інформаційної довідки додається).

Але коли вона звернулася до Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області із заявою щодо зняття арешту, то листом начальника цього відділу ДВС Родіної Т.О. від 10.12.2021 р. № 21223 вона отримала відмову по суті мого звернення (копії листа та поштового конверта додаються).

Дана відмова мотивована тим, що згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження по виконанню виконавчого провадження № 53949013 по виконанню виконавчого листа № 368/1074/16-ц від 16.02.2017 року, яким було накладено арешт на все майно боржника для забезпечення стягнення з нього боргу в сумі 51586,00 грн. на користь Моторного транспортного страхового бюро України, державним виконавцем 17.02.2021 року на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть боржник помер.

Також в цьому листі зазначено, що, у даному випадку, відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Даний факт унеможливлює проведення виконавчих дій за зазначеним вище виконавчим провадженням у зв`язку зі смертю боржника.

Таким чином, умови, що існували на момент винесення постанови про накладення арешту, істотно змінилися у зв`язку із смертю боржника за виконавчим провадженням та переходом права власності на нього його спадкоємцям.

Крім того, даний арешт перешкоджає їй розпоряджатися спадковим майном, що є порушенням її цивільних прав.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини.

Оскільки вона є спадкоємцем після смерті її діда належної їй частки спадкового майна, то як майбутній власник цього майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично їй належить.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження є встановленою законом підставою для зняття арешту з майна боржника. Закінчення виконавчого провадження законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Так, державний виконавець не може вчиняти виконавчі дії за межами виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець позбавлений можливості вчиняти дії щодо припинення арешту майна боржника, виконавче провадження щодо якого завершене. Разом з тим, наявність не знятого арешту на майно особи у виконавчому провадженні, що було завершене, порушує право власності особи на належне їй майно.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищога спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ст. 19 ЦПК України спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки вона є спадкоємцем боржника у виконавчому провадженні, вона не можу пред`являти позов про зняття арешту з майна, бо законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постільки лист начальника Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Родіної Т.О. від 10.12.2021 р. № 21223 надійшов на пошту 15.12.2021 р., що підтверджується відтиском дати надходження кореспонденції у поштове відділення на конверті, а їй він був переданий 18.12.2021 р., то вона вважає, що 10 - денний строк на оскарження дій державного виконавця нею пропущено з поважних причин і вона має всі підстави клопотати перед судом щодо поновлення даного строку.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», сплата судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби не передбачена.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 319, 321, 391, 1218 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 447 - 451 ЦПК України, - скаржник просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині скарги.

24.12.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1253/21, провадження № 4 с/368/31/21.

31.12.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 447, 448 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 07.02.2022 року.

07.02.2022 року в проведенні судового засідання оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 14.03.2022 року в зв`язку з клопотанням представника скаржника.

14.03.2022 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 06.05.2022 року в зв`язку з неявкою всих учасників судового процесу.

06.05.2022 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 29.06.2022 року в зв`язку з неявкою всих учасників судового процесу.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2022 року, скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла її письмова заява, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, вимоги, викладені в прохальній частині скарги, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2022 року, представник скаржника ОСОБА_1 , - адвокат Рябокляч К.О., - не з`явився, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява клопотання, в якій він просить слухати справу без його участі, вимоги, викладені в прохальній частині скарги, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2022 року, представник Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій суб`єкт оскарження просить суд слухати справу без участі його представника.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2022 року, представник заінтересованої особи, - Моторного транспортного страхового бюро України, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2022 року, заінтересована особа, - ОСОБА_2 не з`явилася, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, вимоги, викладені в скарзі, - підтримує в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині скарги, - задовольнити, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід скаржника, - ОСОБА_3 , (копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи).

Скаржник ОСОБА_1 , та її рідна сестра, ОСОБА_2 - Третя особа на стороні позивача за даним позовом, - є спадкоємцями II черги після смерті покійного (копія довідки Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 11.11.2021 р. № 187/02-14 міститься в матеріалах справи).

Проте нотаріус повідомила скаржнику, що на все майно її діда, - спадкодавця ОСОБА_3 - накладено арешт.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 року, номер інформаційної довідки: 292193041, за номерами запису про обтяження: 20622806 (спеціальний розділ) та 20622937 (спеціальний розділ) на все нерухоме майно ОСОБА_3 постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серія та номер: 53949013 від 16.05.2017 року накладено арешт. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35396858 від 26.052017, ОСОБА_4 , Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Київська обл. (копія інформаційної довідки додається).

При зверненні скаржника ОСОБА_1 до Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області із заявою щодо зняття арешту, то листом начальника цього відділу ДВС Родіної Т.О. від 10.12.2021 р. № 21223, - скаржник ОСОБА_1 отримала відмову по суті звернення (копії листа та поштового конверта містяться в матеріалах справи, - а.с., - 11).

Дана відмова мотивована тим, що згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження по виконанню виконавчого провадження № 53949013 по виконанню виконавчого листа № 368/1074/16-ц від 16.02.2017 року, яким було накладено арешт на все майно боржника для забезпечення стягнення з нього боргу в сумі 51586,00 грн. на користь Моторного транспортного страхового бюро України, державним виконавцем 17.02.2021 року на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть боржник помер.

Також в цьому листі зазначено, що, у даному випадку, відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Даний факт унеможливлює проведення виконавчих дій за зазначеним вище виконавчим провадженням у зв`язку зі смертю боржника.

Таким чином, умови, що існували на момент винесення постанови про накладення арешту, істотно змінилися у зв`язку із смертю боржника за виконавчим провадженням та переходом права власності на нього його спадкоємцям.

Відповідно, даний арешт перешкоджає скаржнику ОСОБА_1 розпоряджатися спадковим майном, що є порушенням її цивільних прав, зокрема, - права власності.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини.

Оскільки скаржник ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті її діда належної їй частки спадкового майна, то як майбутній власник цього майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, - вона може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично їй належить.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження є встановленою законом підставою для зняття арешту з майна боржника. Закінчення виконавчого провадження законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Так, державний виконавець не може вчиняти виконавчі дії за межами виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець позбавлений можливості вчиняти дії щодо припинення арешту майна боржника, виконавче провадження щодо якого завершене. Разом з тим, наявність не знятого арешту на майно особи у виконавчому провадженні, що було завершене, порушує право власності особи на належне майно скаржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ст. 19 ЦПК України спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки вона є спадкоємцем боржника у виконавчому провадженні, вона не можу пред`являти позов про зняття арешту з майна, бо законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постільки лист начальника Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Родіної Т.О. від 10.12.2021 р. № 21223 надійшов на пошту 15.12.2021 р., що підтверджується відтиском дати надходження кореспонденції у поштове відділення на конверті, а лист скаржнику ОСОБА_1 був переданий 18.12.2021 р., то суд вважає, що 10 - денний строк на оскарження дій державного виконавця скаржником ОСОБА_1 пропущено з поважних причин і є всі підстави для суду щодо поновлення процесуального строку.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, - є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 386, 391, 1218 ЦК України, ч. 5 ст. 59, ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 261, 263, 268, 450, ч.ч. 1, 2 ст. 451, 447 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа, - Моторне транспортне страхове бюро України, ОСОБА_2 , яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, будинок 19, код. ), зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_3 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 16 квітня 2020 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), що був накладений постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серія та номер: 53949013 від 16.05.2017 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 року, номер інформаційної довідки: 292193041, номера запису про обтяження: 20622806 (спеціальний розділ) та 20622937 (спеціальний розділ) від 26.05.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35396858 від 26.05.2017 року.

Зобовязати Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, будинок 19, код. ), зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_3 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 16 квітня 2020 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), що був накладений постановою головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серія та номер: 53949013 від 16.05.2017 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 року, номер інформаційної довідки: 292193041, номера запису про обтяження: 20622806 (спеціальний розділ) та 20622937 (спеціальний розділ) від 26.05.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35396858 від 26.05.2017 року, - не пізніше наступного робочого дня з дня набрання рішенням суду законної сили.

Визнати неправомірною відмову Кагарлицького відділу державної виконавчої

Ухвала на підставі п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частинісдового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скаргаподана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редкцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук