печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа № 757/23954/21-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ»

відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ»,Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсним договір № від 13.01.2021 року та зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити із своєї бази кредитних історій запис та всю інформацію щодо кредитного договору № від 13.01.2021 року та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що починаючи з січні 2021 року, до позивача телефонують невідомі особи з різних номерів та від різних компаній стосовно необхідності повернення кредиту. Він стверджує, що жодних правовідносин з банками чи будь-якими кредитними (фінансовими) установами не оформляв та не отримував від них позик (кредитів).

Виявивши в Українському бюро кредитних історій запис про оформлення на його ім`я 13.01.2021 року кредитного договору № на суму 30 539, 00 грн з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» (далі- ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ») 19.02.2021 року позивач подав заяву про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

Вважає, що окільки ним не було укладено кредитний договір № від 13.01.2021 року, останній підлягає визанню недійним, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву (а. с. 24).

Копію ухвали від 11.05.2021 року було направлено на адреси сторін, крім того відповідачам було направлено копію позовної заяви з додатками.

Відповідач 1 своїм правом надати відзив на позов не скористався, витребувані документи суду не надав. До суду повернулось зворотне повідомлення, згідно якого відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 25.08.2021 року.

15.09.2021 року від відповідача 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення питання щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності (а. с. 29-30).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а. с. 33).

08.11.2021 року надійшов відзив відповідача 2, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що вимога до відповідача 2 є передчасною, договір не визнано недійсним, а, отже, у ТОВ «УБКІ» відсутні правові підставі для вилучення із кредитної історії інформації щодо оскаржуваного договору (а. с. 40-42).

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

За п. 1-2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, 13.01.2021 року від імені ОСОБА_1 укладено із ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» кредитний договір № на суму 30 539, 00 грн (а. с. 8).

19.02.2021 року ОСОБА_2 подав заяву про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві (а. с. 9).

Оскільки позивач не звертався до вказаної фінансової установи зі заявкою на отримання онлайн-кредиту, його представник 05.04.2021 року звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» із адвокатським запитом (а. с. 10-11).

21.04.2021 року на запит від 05.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» надало копію кредитного договору № та документи, надані для укладення даного кредиту (а.с. 12).

Також, за результатом розгляду адвокатського запиту від 05.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» було проведено перевірку, у ході якої встановлено, що особа, яка підписувала кредитний договір № використала підробний паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.03.2015 року Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві на ім?я ОСОБА_1 (а. с. 31).

Оскільки третя особа, використавши підробні документи на ім?я ОСОБА_1 , шахрайським способом отримала кредит, чим завдала збиток ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» на суму 30 541, 03 грн, 02.09.2021 року вказане товариство звернулось із заявою в порядку ст. 214 КПК України до Дніпровського ГУ НП у м. Києві щодо вчинення шахрайських дій з отримання кредиту (а.с. 31).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому, за змістом частини третьої статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» використання електронного цифрового підпису» не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи вимоги позову про визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_1 зазначав, що 13.01.2021 року він не укладав кредитний договір №, згоду на обробку своїх персональних даних не давав.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсним зазначений кредитний договорів, як такий, що не відповідає його внутрішній волі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність волевиявлення у позивача на укладання спірного правочину, а відтак договір № від 13.01.2021 року є недійсним.

Щодо зобов?язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити із своєї бази кредитних історій запис та всю інформацію щодо кредитного договору № від 13.01.2021 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» Бюро вилучає з кредитної історії:

1) інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними;

2) всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього;

3) інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії.

Отже, оскільки договір № від 13.01.2021 року судом визнано недійсним, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того на підставі положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 207, 215, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання недійсним кредитного договору - задовольнити.

Визнати недійсним договір № від 13.01.2021 року, укладений між ОСОБА_1 до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ».

Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити із своєї бази кредитних історій запис та всю інформацію щодо кредитного договору № від 13.01.2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ», адреса: вул. Сім`ї Прахових, 50-Б, 3 поверх, м. Київ, 01033, .

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», адреса: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, .

Суддя Г.О.Матійчук