Справа № 383/629/22
Номер провадження 2/383/279/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костецького С.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/629/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказала, що є неповнолітньою дочкою відповідача, також зазначила, що 10.11.2001 року між її батьками було укладено шлюб, але подружнє життя між батьками не склалося та у 2007 році шлюб між ними було розірвано. З моменту розлучення батьків, тобто вже близько 15 років, її батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у її виховані не приймає, не дбає про неї, матеріально та фінансово жодним чином не допомагає та не утримує, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться її фізичним, духовним і моральним розвитком, не турбується про її навчання та підготовку до самостійного життя і жодним іншим чином не займається вихованням. Вказує, що всіма питаннями, що пов`язані з нею та її життям вирішувала її мама ОСОБА_3 , натомість батько самоусунувся від її виховання. З грудня 2019 року вона його не бачила взагалі і не спілкувалася з ним ані особисто, ані по телефону. На цій підставі вважає, що перелічені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неї.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2022 року продовжено процесуальний строк на виконання ухвали суду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, де також зазначено, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.50).

Представники третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.84).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, також судом зроблено виклик через оголошення розміщене на веб-сторінці Бобринецького районного суду Кіровоградської області веб-сайту «Судова влада України). До суду заяв чи клопотань від відповідача не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Його неявка не перешкоджає судовому розгляду та враховуючи, що згоди на заочний розгляд справи від позивача не надходило, але надійшла заява від позивача про розгляд справи за її відсутності, тому суд розглядає спрау за наявними матеріалами, при цьому, враховує вимоги ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупнорсті вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивачки, перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001 року, який розірвано 19.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 19.01.2007 року, актовий запис 60 (а.с.10).

Від вказаного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим 08.02.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис 252 (а.с.9).

Довідкою станом на 31.01.2022 рік про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 01.02.2022 року за №939, встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі й разом з ОСОБА_3 (а.с.17).

Згідно судового наказу Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.05.2022 року у справі №750/1058/22, заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти, в тому числі й на утримання позивачки ОСОБА_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповіцдного віку до виповнення повноліття дітей (а.с.21).

Відповідно довідки, виданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №41 ім.З.К. Слюсаренка з поглибленням вивчення англійської мови Шевченківського району м.Києва від 11.02.2022 року №05-04-96, позивач є ученицею 11-Г класу з вечірньою формою навчання та вказано, що за час навчання позивача батько до школи не приходів, успіхами не цікавився, на зв`язок із класним керівником не виходив (а.с.11), даний факт також підтверджується довідкою Київської муніципальної академії ім.Р.М. Глієра від 10.02.2022 року за №060/03-07-01-109-19, де позивач ОСОБА_1 навчається на ІІ курсі денної форми навчання (а.с.14).

Згідно листа адміністрації комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 18.02.2022 року №01-14/237 позивач з моменту народження і по теперішній час під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги приходить у супроводі матері ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 з дитиною до закладу/лікаря не звертався (а.с.19).

Відповідно до висновку Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради від 06 жовтня 2022 року №481 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно до неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , встановлено, зі слів матері позивача ОСОБА_3 , батько дитини ОСОБА_2 , не приділяє належної уваги вихованню дочки, тривалий час мешкає окремо від дитини, не утримує її матеріально, не цікавиться станом здоров`я, розвитком та успіхами дитини. Відповідно до довідки Київської спеціалізованої школи №41 за час навчання позивача батько до школи не приходив, успіхами дочки не цікавився, на зв`язок з класним керівником не виходив тому вважають за доцільне позбавити батька батьківських прав. Вказаний Висновок затверджено Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №481 від 06 жовтня 2022 року (а.с.85).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками .

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаєтьсяз одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, колице суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьківабо їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі №753/2025/13.

Але, звертаючись до суду з вказаним позовом позивачкою не доведено належними та допустимими доказами саме винність відповідача ОСОБА_2 в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків, які б у свою чергу могли бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки.

Крім того, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 від 06 жовтня 2022 року № 481 не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом у сукупності з іншими доказами, але суд ставиться критично до вказаного висновку, оскільки останній ґрунтується тільки на словах матері позивачки та довідках з місця навчання дитини, при цьому не встановлено дані про особу батька, де він знаходиться та проживає, його майновий та соціальний стан, умови проживання та роботи, стан його здоров"я та не оцінено його поведінки по відношенню до дитини з урахуванням належних та допустимих доказів та можливості змінити цю поведінку у кращу сторону, за таких обставин суд відхиляє його як доказ у даній справі, а самі по собі вищезазначені довідки з місця навчання дитини та з поліклініки ( а.с 11,14, 19) не доводять обставин винного ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов"язків по відношенню до позивачки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження фактичних обставин позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог про позбавлення батьківських прав у зв`язку із необґрунтованістю вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати в цій частині суд покладає на позивача ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.8,12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 150-155, 164, 165, 166, 180СК України, ст. ст. 4, 10-12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції від 08.02.2005 року, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по паспорту серії НОМЕР_3 виданого Снігурівським РО УМВС України в Миколаївській області від 16.06.1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, , місцезнаходження: вул.Івана Мазепи, буд.19, м.Чернігів, п.і.14000.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 01.11.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко