Провадження №2/359/1104/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Костенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до договору дарування квартири від 28 лютого 2003 року посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області під №934, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеному будинку на даний час зареєстровані, як за місцем проживання ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу прізвище відповідача змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Відповідач зареєстрований в зазначеному вище будинку як член сім`ї, оскільки вона є донькою позивача у справі ОСОБА_1 .

Так, в 2010 році відповідач виїхала на постійне місце проживання та набула громадянство РФ.

Оскільки відповідач з 2010 року в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 25 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією договору дарування квартири від 28 лютого 2003 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-11).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання виданого депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_6 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 за вказаною адресою не проживає (а.с.12).

18 вересня 2010 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що посвідчується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.16-17).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 вже більше 10 років, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивача додаткові витрати, адже вона змушена сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, та визнання позову відповідачем приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 21.11.1984 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Чирка С.С.