ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6533/22 Справа № 216/8129/21 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 216/8129/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Тимофєєва В.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Авіа Агро»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Авіа Агро» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року, яке постановлено суддею Онопченко Ю.В. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні,-

УСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Авіа Агро» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника на виробництві.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 15 січня 2021 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду керівника лінійного ТО до товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Авіа Агро» (далі - ТОВ «Меридіан Авіа Агро»).

06 липня 2021 року ОСОБА_2 та командир повітряного судна ОСОБА_3 на вертольоті МІ-2 UR-МАА вилетіли з м. Біла Церква в населений пункт Мала Кіндратівка Одеської області, для виконання авіаційних агрохімічних робіт. Після виконання зазначених робіт, директор ТОВ «Меридіан Авіа Агро» у телефонному режимі ознайомив екіпаж з наказом № 95-в від 14.07.2021 про відрядження до Херсонської області для виконання авіаційних агрохімічних робіт на об`єктах, які належать ДП «Альфа Фарм» та ДП «Євразія Агро».

17 липня 2021 року о 05:20 год був запланований виліт до населеного пункту Маячка Херсонської області. Після зльоту о 05:27 год вертоліт з невідомих причин впав та загорівся, внаслідок чого загинуло двоє членів екіпажу: ОСОБА_3 - командир повітряного судна МІ-2 та ОСОБА_2 - технік по вертольотах і двигунах повітряного судна, а вертоліт було повністю зруйновано. Тимчасовим актом спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, комісія визнала нещасний випадок з ОСОБА_2 пов`язаним з виробництвом. Померлий приходився сином позивачу, був її підтримкою та опорою, піклувався про неї та допомагав. Позивач є інвалідом першої групи з ураженням опорно-рухового апарату, прикована до візка і їй потрібна постійна допомога, позивач проживала разом з сином, перебувала на його утриманні, так як розмір її пенсії складає близько 2400 грн., що з урахуванням інвалідності, виключає можливість нормальної життєдіяльності. У зв`язку зі смертю сина позивач постійно перебуває у нервовому стані, відчуття втрати рідної їйлюдини постійно пригнічує її, що негативно позначається на її психічному стані, вона втратила інтерес до життя. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 500 000 грн, а тому просила стягнути з відповідача вказану суму, а також 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну смертю сина в розмірі 250 000 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., а всього стягнуто 255 000 грн.

Стягнуто з ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» в дохід держави судовий збір в розмірі 2500 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що згідно остаточного звіту за результатами розслідування авіаційної події з ПС Мі-2 UR-МАА 17.07.2021, затвердженого національним бюро розслідування авіаційних подій та інциденті з цивільними повітряними суднами 24.12.2021, убачається, що ймовірно, після злету вертольоту на висоті близько 5-7 метрів, сонце засліпило пілота. Через сонячні промені на склі неминуче з`являються відблиски від променів сонця, які теж створили перешкоду огляду місцевості, у результаті чого пілот міг втратити орієнтацію в просторі. Ймовірною причиною катастрофи - зіткнення вертольоту Мі-2 UR-МАА з перешкодою (деревом) під час виконання зльоту, що призвело до руйнування конструкції вертольоту, його падіння та загибелі КПС та авіаційного техніка, став збіг наступних факторів: неправильний вибір КПС напрямку зльоту (зліт в напрямку перешкод); вплив зовнішнього середовища (сонця) під час зльоту вертольоту. Фактором авіаційних подій є людський та зовнішнє середовище. Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався (тимчасовий) від 27.08.2021, визначено, що причини нещасного випадку будуть встановлені за результатами досудового розслідування, що проводиться слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області, та за результатами технічної експертизи, що проводиться НБРЦА, однак станом на теперішній час розслідуванням нещасного випадку не встановлено протиправної поведінки та діянь відповідача. Позивачем не доведено, що завдана позивачу моральна шкода є наслідком протиправних діянь відповідача, завдана поведінкою чи діянням відповідача.

Крім того, 12 січня 2021 року між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» було укладено договір № 42.1452001 обов`язкового страхового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, за яким передбачена страхова сума на кожну застраховану особу - 300 000 грн. У день катастрофи директор ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» повідомив страхову компанію про страховий випадок, тобто фактично вчинив усі необхідні дії для отримання позивачем страхової виплати.

Також апелянт посилається на те, що позивачем по справі не надано розрахунку розміру відшкодування моральної шкоди, як того вимагає правовий висновок, викладений в постанвоі Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07.

Апелянт вважє, що стягнутий судом першої інстанції розмір вират на правничу допомогу мав бути зменшений з урахуванням часткового задоволення позову позивача та заявленим відповідачем клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу.

Крім того апелянт посилається на те, що відповідач по справі не був повідомлений про розгляд справи 21 липня 2022 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» - адвокат Ковальчук А.С. в судове засідання, яке було призначене за її клопотанням в режимі відеоконференції в системі «EasyCon», на зв`язок не вийшла.

Неявка учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть (а.с.13,17).

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_2 з 15 січня 2021 року по 17 липня 2021 року працював в ТОВ «Меридіан Авіа Агро», та наказом від 17 серпня 2021 року звільнений у зв`язку зі смертю (а.с.14).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 липня 2021 року, затвердженого заступником начальника Головного управління держпраці у Київській області 27 серпня 2021 року, комісія із спеціального розслідування одноголосно визнала нещасний випадок з техніком по Від ПС ТОВ «Меридіан Авіа Агро» ОСОБА_2 пов`язаним з виробництвом як такий, що підпадає під дію пп. 12 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337. Керуючись п. 39 Порядку на ОСОБА_2 , як на особу, що користувалася транспортним засобом (вертоліт Мі-2 UR-МАА, заводський номер НОМЕР_1 , але не причетна до керування, комісія прийняла рішення скласти акт за формою Н-1/П Тимчасовий. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування будуть встановлені після отримання матеріалів досудового розслідування, що проводиться слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області, та матеріалів технічного розслідування, що проводиться НБРЦА (а.с.18-25).

Попереднім звітом за результатами розслідування авіаційної події (катастрофи) Національного бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами від 17 липня 2021 року, встановлено, що будо проведено загальний огляд повітряного судна, місцевості, виявлено тілесні пошкодження двох членів екіпажу, пошкодження повітряного судна, метеорологічна інформація за прогнозом GАМЕТ та плат польоту. Технічне розслідування планується завершити у 4 кварталі поточного року (а.с.26-33).

24 грудня 2021 року комісією Національного бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами було складено остаточний звіт за результатами розслідування авіаційної події з вертольотом Мі-2 реєстраційний номер UR-МАА, експлуатант ТОВ «Меридіан Авіа Агро», що сталося 17 липня 2021 року в районі с. Зайве Миколаївської області під час виконання перельоту за маршрутом с. Зайве, м. Нова Одеса Миколаївської області - с. Маячка Херсонської області, зі змісту висновку якого встановлено, що екіпаж мав чинні свідоцтва льотного персоналу та медичні сертифікати відповідно до встановлених вимог. Ймовірною причиною катастрофи є зіткнення вертольоту Мі-2 UR-МАА з перешкодою (деревом) під час виконання зльоту, що призвело до руйнування конструкції вертольоту, його падіння та загибелі КПС та авіаційного техніка, став збіг наступних факторів: неправильний вибір КПС напрямку зльоту (зліт в напрямку перешкоди); вплив зовнішнього середовища (сонця) під час зльоту вертольоту. Фактор: людський та зовнішнє середовище. Комісія дійшла висновку, що згідно статті 1. (49) Повітряного кодексу України ця подія класифікується як катастрофа.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог позивача, оскільки вертоліт слід віднести до джерела підвищеної небезпеки, а відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача, та погоджується з визначеним судом розміром морального відшкодування, з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 Постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 липня 2021 року, затвердженого заступником начальника Головного управління держпраці у Київській області 27 серпня 2021 року, комісія із спеціального розслідування одноголосно визнала нещасний випадок з техніком по Від ПС ТОВ «Меридіан Авіа Агро» ОСОБА_2 пов`язаним з виробництвом як такий, що підпадає під дію пп. 12 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337. Керуючись п. 39 Порядку на ОСОБА_2 , як на особу, що користувалася транспортним засобом (вертоліт Мі-2 UR-МАА, заводський номер НОМЕР_1 , але не причетна до керування, комісія прийняла рішення скласти акт за формою Н-1/П Тимчасовий. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування будуть встановлені після отримання матеріалів досудового розслідування, що проводиться слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області, та матеріалів технічного розслідування, що проводиться НБРЦА (а.с.18-25).

Враховуючи, що смерть ОСОБА_2 сталась внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та наслідком його смерті слугувало порушенням вимог законодавства про охорону праці, а обов`язок по забезпеченню безпечних і нешкідливих умов праці покладається у всіх підприємствах, установах, організаціях на власника або уповноважений ним орган, а також те, що сам факт смерті сина вже спричинив позивачу великі душевні страждання, вона залишилась в подальшому без будь-якої підтримки рідної людини, смерть сина є непоправною втратою, незалежно від часу події смерті, що викликало наслідком кардинальні зміни звичного укладу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для облаштування подальшого життя без сина, що також призводить до моральних страждань позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, завданої загибеллю сина.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема враховано, що у зв`язку зі смертю сина позивач постійно перебуває у нервовому стані, відчуття втрати рідної їй людини постійно пригнічує її, що негативно позначається на її психічному стані, вона втратила інтерес до життя.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем по справі не надано розрахунку розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки в даному випадку розмір моральної шкоди визначений позивачем з урахуванням її моральних страждань, при цьому розмір моральних страждань визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, та не може бути визначений будь-яким розрахунком.

При цьому посилання апелянта в апеляційній скарзі на правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у вказаній постанові відсутній висновок про те, що розмір моральної шкоди має бути підтверджений відповідним розрахунком.

При цьому, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено, що завдана позивачу моральна шкода є наслідком протиправних діянь відповідача, завдана поведінкою чи діянням відповідача та не надано розрахунок моральної шкоди, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року № 14-463цс18, справа № 210/5258/16-ц, та постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року № 61-44173св18, справа № 336/3665/16-ц, зазначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, обов`язок доведення вини, власника або володільця джерела підвищеної небезпеки покладено саме на власника або володільця джерела підвищеної небезпеки.

У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 355/812/17, провадження № 61-10154 св 18, Верховний Судом зазначено, що висновок судів що шкода спричинена не з вини відповідача, а з необережності самого потерпілого, не є підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки за змістом зазначених норм матеріального права власник(володілець) джерела підвищеної небезпеки відповідає за шкоду без врахування вини, та може бути звільнений від такої відповідальності лише спричинення шкоди за наслідками непоборної силі або умислу потерпілого на завдання самому собі цієї шкоди.

Встановивши наявність причинно-наслідкового зв`язку між смертю сина позивачки та подією з вертольотом Мі-2 реєстраційний номер UR-МАА, експлуатант ТОВ «Меридіан Авіа Агро», що сталася 17 липня 2021 року в районі с. Зайве Миколаївської області під час виконання перельоту за маршрутом с. Зайве, м. Нова Одеса Миколаївської області - с. Маячка Херсонської області, наслідком якої стала смерть сина позивачки, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач має відповідати за спричинену позивачу моральну шкоду, завдану смертю сина при виконанні трудових обов`язків.

При цьому слід зауважити, що Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 липня 2021 року, затвердженого заступником начальника Головного управління держпраці у Київській області 27 серпня 2021 року, комісія із спеціального розслідування одноголосно визнала нещасний випадок з техніком по Від ПС ТОВ «Меридіан Авіа Агро» ОСОБА_2 пов`язаним з виробництвом як такий, що підпадає під дію пп. 12 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суд першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що 12 січня 2021 року між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» було укладено договір № 42.1452001 обов`язкового страхового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, за яким передбачена страхова сума на кожну застраховану особу - 300 000 грн. У день катастрофи директор ТзОВ «Меридіан Авіа Агро» повідомив страхову компанію про страховий випадок, тобто фактично вчинив усі необхідні дії для отримання позивачем страхової виплати, оскільки вказаним договором з обов`язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, страхові виплати на відшкодування моральної шкоди - не передбачені.

Посилання апелянта на те, що відповідач по справі не був повідомлений про розгляд справи 21 липня 2022 року не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи (а.с.149) наявна заява представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що стягнутий судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу мав бути зменшений з урахуванням часткового задоволення позову позивача та заявленим відповідачем клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки суд першої інстанції, виходячи з критерію реальності витрат позивача на правничу допомогу, розумності їхнього розміру, з урахуванням клопотання відповідача, зменшив розмір суми заявлених витрат на правничу допомогу з 10 000 грн. до 5000 грн.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381,382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Авіа Агро» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: