Справа № 702/590/22
Провадження № 2-з/702/19/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в забезпеченні позову

08 листопада 2022 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло І.М, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Мкртичева М.І. подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 2 727 781, 81 грн.

На обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що 22.10.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого Відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти у розмірі 23100 доларів США. Вказану суму грошових коштів відповідач зобов`язався повернути в строк до 27.10.2021. Вказане підтверджується розпискою від 22.10.2021. Однак відповідачем не було виконане взяте на себе зобов`язання перед позивачем. Зокрема, станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач не повернув позивачу грошові кошти у вищевказаному розмірі. Відтак враховуючи те, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно зареєстроване на ім`я відповідача, а також грошові кошти розміщенні на рахунках відкритих на ім`я відповідача у межах ціни позову є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України, відповідає предмету позову та водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з метою забезпечення виконання рішення суду у даній справі, вжиття вказаних заходів забезпечення вбачається необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом приписів ч.ч. 6,7,8 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Представник позивача не зазначає в заяві про забезпечення позову та не надає докази що відповідачу належить на праві власності будь яке рухоме чи не рухоме майно, не надано жодного належного та допустимого доказу щодо наявності даних коштів та їх місце знаходження у відповідача та в будь-яких інших осіб, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим заявником не надано доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, як-то: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Більш того, обґрунтованість вимоги про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики, укладеним у формі розписки, в сумі 74 611, 10 доларів США 10 центів, що в еквівалентному співвідношенні до гривні згідно курсу НБУ станом на 26.10.2022 становить 2727781,81 грн, буде встановлена рішенням суду за результатами розгляду справи по суті. Відтак, твердження позивача про співмірність заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є необґрунтованим.

Враховуючи, що заявником не доведено того, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката М.І. Мкртичева про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днівз дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (з дня вручення копії ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Нейло