Справа № 362/4259/22
Провадження № 2-н/362/268/22
У Х В А Л А

25.11.2022 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2022 р. заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаною заявою, якою просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З відомостей, вказаних заявником у заяві про видачу судового наказу боржник зареєстрований за адресою: с. Оріхове, Солонянського району, Дніпропетровської області.

Крім цього, судом у відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України був направлений запит для перевірки місця реєстрації боржника.

З відповіді, наданої виконавчим комітетом Солонянської селищної ради від 23.11.2022 р., ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на це, вважаю, що пред`явлена ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу підсудна Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

Згідно з ч.8 ст.165 ЦПК якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд кон-кретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Встановлено, що заява про видачу судового наказу, пред`явлена ОСОБА_1 , не підсудна Васильківському міськрайонному суду. Розгляд вказаної заяви буде перевищенням Васильківським міськрайонним судом повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права боржника на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що заяву про видачу судового наказу належить передати на розгляд Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів передати на розгляд Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Кравченко Л.М.