137/1129/22

У Х В А Л А

11.11.2022 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білозор О.Л. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвоката Білозор О.Л. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна. Вимоги позову обґрунтовано тим, що в період шлюбу, 15.06.2005 року сторонами за спільні сімейні кошти придбано житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Жуковською І.В., який зареєстрований в реєстрі за №829. Стороною (покупцем) являється відповідач ОСОБА_2 .

Подружнє життя не склалося і рішення Вінницького районного суду Віницької області від 06.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. З урахуванням викладеного, з метою захисту майнових прав, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Одночасно із поданням позову, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на Ѕ частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, зазначає про те, що між сторонами позову дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тому з метою недопущення відчуження відповідачем нерухомості просить задовільнити заяву про забезпечення позову. Вивчивши заяву та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно пп. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову, є обґрунтованими, законними та співмірними, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, а відтак й порушить права позивача на судовий захист. Судом встановлено, що станом на день постановлення даної ухвали, нерухоме майно, на яке представник позивача просить накласти арешт, дійсно належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.06.2005 посвідченого приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Жуковською І.В., який зареєстрований в реєстрі за №829 та реєстраційним посвідченням. При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Керуючись 149 - 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача задовільнити. Накласти арешт на Ѕ частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 . Копію ухвали направити для виконання до Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (22300, Вінницька область, смт. Літин, вулиця Героїв Чорнобиля, будинок 17).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Літинський районний суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:В. М. Желіховський