Справа № 683/1821/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивача ТОВ «Агрофірма Бондарів» -

адвоката Вонсовича М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1821/22, 2/683/706/2022 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бондарів» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нива», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державного реєстратора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк Марини Миколаївни, державного реєстратора Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачука Володимира Михайловича, про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бондарів» (далі ТОВ «Агрофірма Бондарів») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нива» (далі - ФГ «Нива») і просить:

- визнати недійсним договір оренди землі від 06 квітня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Нива» щодо оренди земельної ділянки площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015;

- скасувати рішення державного реєстратора Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачука В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64105926 від 07 липня 2022 року;

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк М.М. про припинення іншого речового права ТОВ «Агрофірма Бондарів», індексний номер 64025356 від 29 червня 2022 року;

- визнати недійсним договір оренди землі від 06 квітня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Нива» щодо оренди земельної ділянки площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016;

- скасувати рішення державного реєстратора Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачука В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64105638 від 07 липня 2022 року;

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк М.М. про припинення іншого речового права ТОВ «Агрофірма Бондарів», індексний номер 64025076 від 29 червня 2022 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що на підставі договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року, які було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів» строком на 7 років, останнє використовує дві належних ОСОБА_1 земельних ділянки площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015, та площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016.

29 червня 2022 року державний реєстратор Гаврилюк М.М. внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди ТОВ «Агрофірма Бондарів» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:014:0015 та :05:014:0016, а 07 липня 2022 року державний реєстратор Ткачук В.М. провів державну реєстрацію нових договорів оренди землі, які 06 квітня 2022 року ОСОБА_1 уклала з ФГ «Нива» щодо цих самих земельних ділянок.

Однак, ураховуючи положення підпункту «б» пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-ІХ (далі -Закон №2145-ІХ), договори оренди землі від 05 квітня 2015 року, які були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Бондарів», чинні до 05 квітня 2023 року і продовжують свою дію, оскільки під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності.

Оскільки спірними земельними ділянками ТОВ «Агрофірма Бондарів» мала право користуватись до 05 квітня 2023 року, тому укладенням 06 квітня 2022 року договорів оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ «Нива» право ТОВ «Агрофірма Бондарів» на користування спірними земельними ділянками порушено і підлягає захисту шляхом визнання недійсними спірних договорів оренди землі та скасування рішень державних реєстраторів.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Агрофірма Бондарів» - адвокат Вонсович М.М. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала.

Представник відповідача ФГ «Нива» - адвокат Захаркевич О.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Крім того, у підготовчому засіданні представник ФГ «Нива» - адвокат Захаркевич О.В. подав письмові пояснення по даній справі, у яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Закон №2145-ІХ набрав чинності лише 07 квітня 2022 року, тоді як строк дії договорів оренди землі, укладених 05 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів», закінчився 05 квітня 2022 року, після чого 06 квітня 2022 року ОСОБА_1 передала належні їй земельні ділянки в оренду ФГ «Нива». Оскільки строк дії договорів оренди землі, укладених з ТОВ «Агрофірма Бондарів», закінчився до набрання чинності Законом №2145-ІХ, тому державний реєстратор Гаврилюк М.М. правомірно провела реєстрацію припинення іншого речового права ТОВ «Агрофірма Бондарів» за звернення ОСОБА_1 .

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів державний реєстратор Гаврилюк М.М., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, правом подачі письмових пояснень по суті спору не скористалась.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів державний реєстратор Ткачук В.М., який також належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Також у визначений судом строк державний реєстратор Ткачук В.М. подав до суду письмові пояснення, у яких вказує, що строк дії договорів оренди землі, які були укладені 05 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:014:0015 та :05:014:0016, закінчились 05 квітня 2022 року та були технічно припинені у реєстрі Речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором Гаврилюк М.М. 29 червня 2022 року. 05 липня 2022 року ФГ «Нива» в особі представника Носаля О.Г. звернулось до нього із заявами про державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами

:05:014:0015 та :05:014:0016, надавши укладені з ОСОБА_1 договори оренди землі від 06 квітня 2022 року. Оскільки вказані договори оренди землі відповідали вимогам ст.14, 15,16 Закону України «Про оренду землі», тому він провів державну реєстрацію іншого речового права. Також вказує, що зміни, які зазначені у Законі №2145-ІХ, стосуються договорів оренди землі, які укладаються, припиняються чи до яких вносяться зміни після набрання чинності цим Законом, тобто після 07 квітня 2022 року. Оскільки договори оренди землі від 05 квітня 2015 року припинили свою дію до 07 квітня 2022 року, тому договірні відносини є такими, що припинились і такі договори не підлягають поновленню відповідно до Закону №2145-ІХ.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015, та площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

05 квітня 2015 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Агрофірма Бондарів» договір оренди землі, за умовами якого вона передала ТОВ «Агрофірма Бондарів» в строкове платне користування на 7 років, належну їй земельну ділянку площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Також на підставі договору оренди землі від 05 квітня 2015 року ОСОБА_1 передала ТОВ «Агрофірма Бондарів» в строкове платне користування на 7 років, належну їй земельну ділянку площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Агрофірма Бондарів» два окремих листа-повідомлення, у яких вказала, що термін дії договорів оренди землельних ділянок, які вона передавала в оренду ТОВ «Агрофірма Бондарів» закінчується 05 квітня 2022 року, що є підставою для їх припинення, а також повідомила, що вона не бажає поновлювати з ТОВ «Агрофірма Бондарів» договори оренди землі від 05 квітня 2015 року.

Вказані листи-повідомлення ТОВ «Агрофірма Бондарів» отримала 24 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

06 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ФГ «Нива» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала ФГ «Нива» в строкове платне користування на 7 років до 06 квітня 2029 року, належну їй земельну ділянку площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Того ж дня між ОСОБА_1 та ФГ «Нива» було укладено ще один договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала ФГ «Нива» в строкове платне користування на 7 років до 06 квітня 2029 року, належну їй земельну ділянку площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

29 червня 2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк М.М. було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення іншого речового права, а саме права оренди ТОВ «Агрофірма Бондарів» щодо земельної ділянки площею 2,4602 га, кадастровий номер :05:014:0015, (індексний номер рішення 64025356) та щодо земельної ділянки площею 2,9532 га, кадастровий номер :05:014:0016, (індексний номер 64025076).

Підставою для проведення вказаних реєстраційних дій були листи-повідомлення від 20 вересня 2021 року, якими ОСОБА_1 повідомила ТОВ «Агрофірма Бондарів» про небажання поновлювати дію договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року, опис вкладення до кожного із цих листів, а також рекомендовані повідомлення про вручення цих листів 24 вересня 2021 року ТОВ «Агрофірма Бондарів».

07 липня 2022 року державним реєстратором Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачуком В.М. на підставі договорів оренди землі від 06 квітня 2022 року, укладених між ОСОБА_1 та ФГ «Нива», було проведено державну реєстрацію іншого речового права, а саме, права оренди ФГ «Нива» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:014:0015 та :05:014:0016 (номер запису про інше речове право 47265655 та 47265391 відповідно).

Згідно ч.1, 2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За змістом ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №587/2135/16 та у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №387/515/18 зробила висновок, що договір оренди земельної ділянки, укладений орендодавцем із новим орендарем, може бути визнаний недійсним за позовом орендаря за чинним і нерозірваним укладеним раніше договором оренди, який є належним позивачем в таких спорах.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».

За змістом ч.1 ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із

зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності з її несплату (ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на час укладення договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року).

За змістом ст.19 Закону України «Про оренду землі», у цій же редакції, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

На час підписання договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року частина 4 статті 124 ЗК України передбачала, що передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

А у частині 2 статті 125 ЗК України було вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

За положеннями ст.14 Закону України «Про оренду землі», у цій же редакції, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Момент укладення договору визначено у ст.ст. 638, 640 ЦК України, згідно яких договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до положень ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла до 01.01.2013), укладений договір оренди землі підлягав обов`язковій державній реєстрації, з моменту якої набував чинності. Тобто розмежовувався момент укладення договору оренди землі, внаслідок чого договір набував юридичного значення як факт (наявність домовленостей сторін на виникнення між ними прав та обов`язків у майбутньому після державної реєстрації договору) та момент набрання чинності договором в результаті проведення його державної реєстрації, після чого виникали суб`єктивні цивільні права та обов`язки сторін. Тобто, державна реєстрація правочину виконувала функцію фіксації державою волевиявлення сторін договору оренди для подальшого офіційного визнання права оренди землі та гарантування його реалізації орендарем з метою забезпечення стабільності цивільного обороту речових прав на земельні ділянки.

В свою чергу, з 01.01.2013 набрав чинності Закон України №3613-VІ, згідно з підпунктом "е" підпункту 2 пункту 5 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого ст.126 ЗК України викладено у новій редакції та передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Таким чином, з урахуванням викладених норм, поняття "державна реєстрація договору" та "державна реєстрація речового права" не є тотожними.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17, сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Водночас, чинна редакція Закону України "Про оренду землі" не передбачає державної реєстрації договору оренди землі, а тому для визначення початку перебігу та закінчення строку дії

договору оренди має значення момент його підписання, а не момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права на нерухоме майно, якщо тільки сторони договори не домовилися про інше.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду щодо застосування норм ст.ст.638, 640 ЦК України, ст.125 ЗК України, ст.14, 17 Закону України «Про оренду землі», ст.2,3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у правовідносинах щодо оренди землі, які виникли після 01.01.2013, встановлених під час розгляду справ №912/3294/18 (постанова від 03.04.2020), №912/3295/18 (постанова від 02.10.2020).

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофіра Бондарів» у п.39 договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року передбачили, що договір набирає чинності після підписання сторонами, та встановлено, що договір підписано та скріплено печатками.

Отже, саме після підписання договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року вони набрали чинності і з урахуванням визначеного сторонами строку дії договорів 7 років, ці договори діяли по 05 квітня 2022 року.

В судовому засіданні представник ТОВ «Агрофірма Бондарів» не заперечував тієї обставини, що строк дії договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року закінчувався 05 квітня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема, припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин.

Власник земельної ділянки вправі користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Разом з тим, положеннями ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

ТОВ «Агрофірма Бондарів» не скористалась своїм переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк в порядку, визначеному ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Натомість ОСОБА_1 до закінчення строку дії договорів оренди землі листом-повідомленням від 20 вересня 2021 року повідомила ТОВ «Агрофірма Бондарів» про небажання поновлювати договори оренди землі від 05 квітня 2015 року з ТОВ «Агрофірма Бондарів».

Оскільки строк дії договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року закінчився 05 квітня 2022 року, і ТОВ «Агрофірма Бондарів» не скористалась своїм переважним правом на поновлення договорів оренди землі, тому після 05 квітня 2022 року ОСОБА_1 мала право укласти договори оренди землі щодо належних їй земельних ділянок з кадастровими номерами :05:014:0015 та :05:014:0016 з іншим орендодавцем, що вона і зробила, уклавши 06 квітня 2022 року договори оренди землі з ФГ «Нива», завчасно попередивши ТОВ «Агрофірма Бондарів» про небажання поновлювати договори оренди землі.

При цьому, посилання представника позивача ТОВ «Агрофірма Бондарів» на те, що строки дії договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року, які були укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів», закінчились 05 квітня 2022 року, тобто під час дії воєнного стану, а тому на підставі пп.«б» п.1 розділу І Закону № 2145-ІХ вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін і без внесення відомостей про поновлення договорів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, й продовжують діяти, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, згідно підпункту «б» пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності.

Вказаний Закон набрав чинності 07 квітня 2022 року.

Умови набрання чинності законами закріплено ч. 5 ст. 94 Конституції України, за якою закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Головною метою цієї конституційної норми є недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У рішенні Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в

часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може

бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому

нормативно-правовому акті (Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/1999).

Щодо застосування нових законів до триваючих правовідносин, то у Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 зроблено висновок про те, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, набрав чинності 07 квітня 2022 року, тому він врегульовує земельні відносини під час дії воєнного стану, які виникли після 07 квітня 2022 року, або які виникли до ухвалення цього Закону та не припинились станом на 07 квітня 2022 року.

Враховуючи, що строк дії договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року, які укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів», закінчився 05 квітня 2022 року, тому норми Закону № 2145-ІХ, який набрав чинності 07 квітня 2022 року, не поширюються на вказані договори оренди землі.

Оскільки на момент укладення між ОСОБА_1 та ФГ «Нива» договорів оренди землі від 06 квітня 2022 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:014:0015 та :05:014:0016, договори оренди землі від 05 квітня 2015 року, укладені раніше між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Бондарів» щодо цих самих земельних ділянок, вже припинили свою дію, тому підстави для визнання недійсними договорів оренди землі від 06 квітня 2022 року відсутні.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачука В.М. про державну реєстрацію права оренди ФГ «Нива», індексні номера 64105926 та 64105638 від 07 липня 2022 року, та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк М.М. про припинення права оренди ТОВ «Агрофірма Бондарів», індексні номери 64025356 та 64025076 від 29 червня 2022 року, то суд виходить з того, що права та інтереси позивача вказаними рішеннями не порушено, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок були договори оренди зелі від 06 квітня 2022 року, а підставою для припинення договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року надані державному реєстратору листи повідомлення ОСОБА_1 від 20.09.2021 про небажання поновлювати договори оренди землі та рекомендовані повідомлення про вручення цих листів орендарю ТОВ «Агрофірма Бондарів».

Крім того, строк дії договорів оренди землі від 05 квітня 2015 року закінчились 05 квітня 2022 року, тобто до набрання чинності Законом № 2145-ІХ, а тому право оренди ТОВ «Агрофірма Бондарів» було правомірно припинено у Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором Гаврилюк М.М.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «Агрофірма Бондарів» є безпідставними та задоволенню не підлягають, в зв`язку із чим позивачу слід відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бондарів» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нива», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державного реєстратора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк Марини Миколаївни, державного реєстратора Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачука Володимира Михайловича, про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бондарів», місце знаходження: вул. Шевченка,1/1 с. Вишнопіль Хмельницького району Хмельницької області, 31141, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Фермерське господарство «Нива», місце знаходження: с. Коржівка Хмельницького району Хмельницької області, 31145, .

Третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Гаврилюк Марина Миколаївна, місце знаходження: вул. К. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Третя особа: Державний реєстратор Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Ткачук Володимир Михайлович, місце знаходження: площа Графська,6 смт Антоніни Хмельницького району Хмельницької області, 31022, .

Повний текст рішення складено 10 листопада 2022 року.

Суддя: