Справа №519/1203/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКраїни

29.12.2022 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області

в складі: головуючого судді Лемця С.П.,

за участі секретаря судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Южненська міська державна нотаріальна контора Одеської області, Одеський державний нотаріальний архів

встановив:

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.11.2020 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Южненська міська державна нотаріальна контора Одеської області, Одеський державний нотаріальний архів.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.02.2021 закрито підготовче провадження по цивільній справі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 22.03.2021 клопотання ОСОБА_1 задоволено, призначено по цивільній справі посмертну судово-психіатричну експертизу. Проведення експертизи доручено Державній установі «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 . Провадження на час проведення експертизи зупинено.

22.11.2022 до суду надійшов лист від Інституту психіатрії, судово-психіатрічної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України, про повернення матеріалів цивільної справи №519/1203/20 через несплату амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання номер телефона позивача ОСОБА_1 , який вказаний в позові НОМЕР_1 є недійсним, а номер телефона вказаний в смс-заяві 095 760 05 69 закріплений за іншою особою, яка не є учасником по справі (а.с.229).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.11.2022 відновлено провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 12 грудня 2022 року, викликано сторони.

Позивач ОСОБА_1 будучи в розумінні ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи на 12.12.2022 та 29.12.2022, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд звертає увагу, що позивач двічі викликався до суду судовою повісткою, які однак повернулися на адресу суду з поштовою відміткою «за вказаною адресою адресат відсутній», що не перешкоджає розгляду справи в розумінні ч.8 ст. 128 ЦПК України.

Крім того позивач викликався через оголошення про виклик особи.

При цьому, позивач не звертався до суду із заявою про зміну свого місця проживання.

Разом з цим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов необхідно залишити без розгляду, що не перешкоджає повторно звернутись з вищевказаними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 257, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Южненська міська державна нотаріальна контора Одеської області, Одеський державний нотаріальний архів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ