Справа № 690/418/22
Провадження № 2/690/176/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття, а також понесені судові витрати на оплату правової допомоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням суду, в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Домовленості між сторонами щодо форми та способу утримання відповідачем їх спільної дитини не досягнуто. Відповідач час від часу надсилає кошти позивачу на потреби дитини, але дані надходження є нерегулярними і сума коштів визначається на розсуд відповідача, а не на користь малолітнього сина, при цьому відповідач працездатний, отримує дохід, оскільки працює у Селидівському відділенні поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області.

Ухвалою від 20.09.2022 року відкрито провадження в справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Сторони, будучи обізнаними з місцем, датою та часом розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Позивач надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд даної справи за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву за змістом якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи провести за його відсутності.

У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно, з`ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи.

Сторони з 18.08.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.06.2022 року в справі № 242/1080/22, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 , виданим 19.07.2019 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №№ 7126-, 7126-, виданих 07.04.2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради в Черкаській області, місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як внутрішньо переміщених осіб зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт перебування спільної дитини сторін на утриманні позивача відповідачем не заперечувався, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню, оскільки не викликає обґрунтованого сумніву щодо її достовірності.

Днем подачі даної позовної заяви до суду є 15.09.2022 року, що підтверджується відміткою канцелярії Ватутінського міського суду Черкаської області.

Станом на день подачі позову ОСОБА_3 виповнилося повних 3 роки.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. З 01.07.2022 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 2 201 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.

Враховуючи встановлені обставини в суду відсутні сумніви щодо того, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Крім того, відповідачем також не надано суду доказів щодо наявності обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, зокрема наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, незадовільного стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені обставини та визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, які слід стягувати з нього на користь позивача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 15.09.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільної дитини.

Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї, ОСОБА_1 понесла судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Токар О.М. при підготовці позову в розмірі 1 200 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 06.09.2022 року, попереднім розрахунком суми судових витрат на правову допомогу в якому, крім іншого, зафіксовано факт оплати позивачем послуг на 1 200 грн., що засвідчено підписом ОСОБА_4 .

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки стороною відповідача відповідне клопотання не заявлено.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_2 від його сплати судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Присудити аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 01.07.2003 року Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 02.01.2019 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 1439, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації місця перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 15.09.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 01.07.2003 року Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 02.01.2019 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 1439, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації місця перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 01.07.2003 року Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судовий збір у дохід держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.