Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р. Справа153/292/22

Провадження2/153/76/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

цивільну справу №153/292/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем ОСОБА_2 народився спільний син ОСОБА_3 . З часу свого народження син проживав із відповідачем по справі. Однак, згодом він помітив, що відповідач стала проживати з іншим чоловіком та стали погіршуватись умови проживання та виховання дитини, тому в кінці березня 2017 року він забрав сина до себе та вони разом проживали за місцем його реєстрації. З квітня 2017 року він влаштував дитину до дитячого садка. За час перебування дитини в дошкільному закладі, мати дитини жодного разу в садочок не з`явилась, вихованням дитини не цікавилась та уваги дитині не приділяла. З часу проживання сина із ним, останній перебуває на повному його утриманні та вихованні. Відповідач інтересами і вихованням сина не цікавиться, ні матеріально, ні морально не допомагає, до дитини не приїжджає, з дитиною не спілкується. За цей період, відповідач повністю самоусунулась від надання допомоги та виховання сина, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Відповідач не працює, не цікавиться успіхами та досягненнями сина, не цікавиться станом здоров`я сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює жодних умов для отримання освіти дитиною. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітнього сина, просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1880 від 12.04.2022 про розгляд даної справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити повністю та позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву за вхід.№1705 від 01.04.2022 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Вказала, що вона проживає з іншим чоловіком, з яким мають спільну дитину. Син ОСОБА_3 з народження проживає із позивачем. Вона дійсно не займалась та ухилялась від утримання й виховання дитини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області Кіфа А.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1857 від 11.04.2022 про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує з приводу задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини:

Із наданих письмових доказів - із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 30 січня 2018 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

З характеристики виданої 10 березня 2022 року директором Довжоцького закладу дошкільної освіти встановлено, що ОСОБА_3 відвідував Довжоцький заклад дошкільної освіти з 2018 року по вересень 2021 року. У дошкільний заклад хлопчика приводив батько ОСОБА_1 . За час перебування дитини в садочку мати дитини ОСОБА_2 жодного разу в садочок не з`являлась, вихованням дитини не цікавилась, уваги дитині не приділяла (а.с.10).

З копії довідки №13 від 11.03.2022 виданої лікарем-психіатром КНП «Ямпільської територіальної лікарні» Ямпільської міської ради Вінницької області судом встановлено, що ОСОБА_1 за медичною допомогою не звертався (а.с.11).

З копії довідки-характеристики виданої старостою Довжоцького старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області від 10.03.2022 року вих.№03-11.6/11 судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 з своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працює лісником у ВОКСЛП «Віноблагроліс». Скарг і компрометуючих матеріалів до старостинського округу на ОСОБА_1 не надходило (а.с.12).

З копії Акта №17 комісії в складі старости Довжоцького старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області та сусідів від 10 березня 2022 року судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом із своїм сином ОСОБА_3 з квітня 2017 року по даний час за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10 вересня 1984 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14).

З копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20 листопада 1989 року судом встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві власності батьку позивача ОСОБА_4 (а.с.15).

З копії нотаріально посвідченої заяви від 10 березня 2022 року судом встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 (а.с.16).

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що служба у справах дітей Ямпільської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідачем ОСОБА_2 відносно її сина.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що знайшло своє підтвердження.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідача по відношенню до неповнолітньої дитини, яка проявляється в небажанні відповідача виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить не надання будь-якої допомоги на утримання дитини, не проявом інтересу до життя дитини, її здоров`я та розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям, іграшками, розвиваючими матеріалами та засобами, відвідування шкільних та позашкільних програм сина, тощо. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, у той же час відповідачем не приймається будь-яких дій (навіть мізерних) щодо забезпечення та виховання сина.

Суд приймає до уваги те, що будь-яких дій щодо інтересу своєї дитини, її розвитку чи забезпечення, відповідачем не приймається. Що є неприпустимим у демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує та взагалі відмовилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться його долею, участі в його вихованні та розвитку не приймає, матеріально йому не допомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує.

ВС в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з сином не робила, тобто відповідач не тільки ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Зважаючи на те, що мати не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в її діях вбачається винна поведінка відносно дитини, тому суд приходить до висновку, що вона свідомо відмовилася приймати участь в житті своєї дитини.

Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дитину, її свідому винну поведінку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, а тому відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - квитанцією №25 від 10.03.2022, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 992 гривні 40 копійок, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок, який був сплачений на момент подання позову.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктами 1-3 ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідачки та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідачки від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідачки аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов пред`явлено до суду 15 березня 2022 року за вхід.№1446, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 15 березня 2022 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат що стосується вирішення питання про стягнення аліментів, то суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 351, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, і на підставі ст.ст.141, 150, 164, 165, 166, 169, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженку села Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстровану АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_2 про те, що у разі зміни поведінки та ставлення до своїх батьківських обов`язків, вона на підставі ст.169 Сімейного кодексу України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки села Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованої АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 березня 2022 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки села Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованої АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_4 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки села Довжок Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованої АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк