Справа № 638/1847/17
Провадження № 4-с/638/63/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Солодовник К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на постанову про арешт коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) у частині накладення арешту на рахунки, призначені для зарахування пенсії та інших соціальних виплат у ВП 59008993, зобов`язати усунути допущені порушення у триденний строк шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника або іншим визначеним судом шляхом.

Обґрунтовуючи скаргу, зазначив, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року по справі № 638/1847/17 стягувачем передано на виконання виконавчий лист за вказаним рішенням суду, виконавче провадження № 59008993 відкрито 06.05.2019 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), проте копію даної постанови він не отримував. Про наявність відкритого виконавчого провадження він дізнався на початку 2022 року після того як з рахунку, який відкритий в АТ «Альфа Банк» для надходження пенсійних і соціальних виплат, списана у безспірному порядку його пенсія за січень 2022 року. Вважає, що даний рахунок із спеціальним режимом, на які виконавчою службою арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, а тому вернувся з даною скаргою на постанову державного виконавця.

Заявник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд у його відсутність.

Державний виконавець або представник ВДВС в судове засідання не з`явився, письмових заперечень на скаргу не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є боржником, а Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» стягувачем у виконавчому провадження № 59008993, яке відкрите державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 06.05.2019 року на підставі виконавчих листів № 638/1847/17, виданих Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання рішення суду від 30.10.2018 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м Харкова і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.08.2021 року по 31.01.2022 року складає 13000 грн.

На початку 2022 року з рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа Банк» для надходження пенсійних і соціальних виплат, списана у безспірному порядку його пенсія за січень 2022 року.

Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 59008993, є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, яка щомісяця зараховується на його єдиний рахунок відкритий в відділенні АТ «Альфа Банк», на підставі постанови державного виконавця банком накладено арешт на зазначений рахунок боржника, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений можливості отримувати призначені йому пенсійні виплати.

ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а тому, відповідно до ст. 447 ЦПК України має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

За змістом ч.1 ст.56 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження»арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом ч.2 ст.48 цього ж Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.56 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

В Україні на конституційному рівні закріплено право громадян на соціальний захист, що включає, зокрема, і право на одержання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги (стаття 46 Конституції України).

Законом України «Про виконавче провадження» встановлений особливий порядок проведення стягнень з пенсії, яка відповідно до ст.46 Конституції відноситься до основоположних прав і свобод особи які гарантуються державою та не можуть бути скасовані.

Так, відповідно до ч.1 ст. 68 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається лише у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, із аналізу зазначених правових норм встановлено, що кошти, які складають пенсію є особливим об`єктом на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, на який допускається стягнення лише у разі відсутності інших коштів та/або об`єктів для стягнення.

Порядок стягнення на пенсію врегульований окремо від інших видів стягнення та навіть при застосуванні такого стягнення встановлено граничні розміри можливого стягнення від 20 до 50 % пенсії в залежності від виду зобов`язання.

В зазначеному виконавчому провадженні встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2019 року з ОСОБА_1 на користь стягувача стягнуті грошові кошти.

Таким чином, у разі звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 за зазначеним виконавчим листом стягнення не могло б перевищувати 20 відсотків пенсії, в порядку, передбаченому для інших видів стягнень.

Банком, на підставі постанови державного виконавця накладено арешт на єдиний рахунок боржника, на який зараховується, відповідно до довідки банку, виплати Пенсійного Фонду (пенсія) боржника, та заблоковано ОСОБА_1 доступ до всіх пенсійних коштів, що перебувають на цьому рахунку, при тому , що навіть при зверненні стягнення на пенсію, таке стягнення не могло б перевищувати 20% нарахованої пенсії боржника.

Тому, суд приходить до висновку, що не може бути накладений арешт на усі кошти що складають пенсію боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають пенсію, таке обмеження не розповсюджується.

Окрім того, 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ Прикінцевих перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» №2129-IXвід 15 березня 2022 року, відповідно до яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни РФ), що є ще однією підставою для скасування арешту з рахунку боржника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки суду не надано доказів про неправомірність постанови державного виконавця, оскільки ОСОБА_1 не звертався до державного виконавця із заявою про скасування арешту коштів боржника з наданням доказів про спеціальний режим банківського рахунку, а тому вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на постанову про арешт коштів боржника - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в частині накладення арешту на рахунки призначені для зарахування пенсії та інших соціальних виплат за виконавчим провадженням ВП № 59008993.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, починаючи з 26.12.2022 року.

Головуючий: