Справа № 930/576/22
Провадження № 22-ц/801/2183/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

28 листопада 2022 рокуСправа № 930/576/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С.

в с т а н о в и в:

24 листопада 2022 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі одночасно ініціювалося питання про відвід суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. у зв`язку з відсутністю у них повноважень та знань розглядати таку категорію справ.

Розглянувши заяву про відвід, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість відводу, з огляду на таке.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зокрема в пункті 5 частини першої цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої цієї ж статті незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому ЄСПЛ вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості суддів у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу (самовідводу) судді, не відповідають меті цивільного судочинства, оскільки в їх основу покладені припущення щодо некомпетентності судді.

Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. заява не містить.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. відсутні повноваження розглядати таку категорію справ є власним суб`єктивним особистим ставленням до професійного рівня суддів та не можуть бути підставою для відводу в розумінні норм ЦПК України.

Інші обставини, які б виключали можливість участі суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. у розгляді вказаної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Береговому О. Ю. та Панасюку О. С., необґрунтованим.

Передати вирішення питання про відвід суддів Берегового О. Ю. та Панасюка О. С. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета