РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання - Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Володимирської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В

Виконавчий комітет Володимирської міської ради 02.08.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала та виховувалась бабусею ОСОБА_6 . У 2020 році ОСОБА_5 зверталася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав своєї матері відносно неї. Причиною позбавлення батьківських прав зазначала злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 . Всі діти мають захворювання, проблеми з розвитком.

ОСОБА_2 навчається у Рожищенському навчально-реабілітаційному центрі, мати не вчасно забирає сина додому на канікули та невчасно привозить на навчання. Педагоги закладу щоразу звертаються до працівників служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради та Володимир-Волинського центру соціальних служб щодо допомоги для вирішення цієї проблеми, а також педагоги закладу неодноразово самостійно доставляли неповнолітнього до навчального закладу та додому.

Позивач зазначає, що відповідачка разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживала у співмешканця ОСОБА_9 , який з її слів є біологічним батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, живе за рахунок «дитячих виплат». Дітей утримувала бабуся у якої вони проживали після влаштування на тимчасове утримання наказами служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради. Питання виконання батьківських обов`язків неодноразово розглядались на комісії з питань захисту прав дитини, на багато з низ ОСОБА_1 не з`являлася, на деяких агресивно поводилася, нецензурно лаялася та погрожувала членам комісії. На даний час відповідачка часто залишає дітей без нагляду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час одного з таких випадків втекли від матері, яка повідомила поліцію про зникнення лише через добу. Відповідачка не має впливу на дітей. Старша ОСОБА_5 з 8 класу пропускала уроки без поважних причин. Вище професійне училище дочка відвідувала не більше двох тижнів за 1,5 навчальних роки, за що відповідачку неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.

Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню й утриманню дітей позивач просить суд позбавити її батьківських прав щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі не меньше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 07.10.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання представники позивача не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та дату розгляду справи була належним чином повідомлена. Заяв та клопотань від неї не надходило.

Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 10.09.2020 №239, на підставі звернення неповнолітньої ОСОБА_5 та її бабусі ОСОБА_6 , та у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, було прийнято рішення про відібрання у відповідачки дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішеннями виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 10.09.2020 №240, 29.04.2021 №144 було затверджено висновки про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей.

З матеріалів справи встановлено, що дочка відповідачки - ОСОБА_5 зверталася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Наказами служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради №56/1 від 22.08.2019, №3/1 від 16.01.2020, №18/1 від 19.04.2020, №38 від 11.09.2020 малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано на виховання та утримання в сім`ю бабусі ОСОБА_6 , на підставі її усного звернення.

Згідно наданих характеристик з місця навчання дітей відповідачка ОСОБА_1 не цікавиться вихованням дітей, не реагує на зауваження та поради вчителів.

Згідно актів обстеження умов проживання відповідачки ОСОБА_1 за 2021-2022 рр. остання зловживає спритними напоями, веде аморальний спосіб життя. За місцем проживання ОСОБА_1 не створено належних умов для виховання та утримання дітей.

Відповідно до листа Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області від 26.08.2021 №18017/52/01-2021 відповідачка ОСОБА_1 протягом 2021 року неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, у тому числі за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, неналежне виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до листа Рожищенського навчально-реабілітаційного центру Волинської обласної ради від 09.02.2022 № 34 у закладі навчається учень 8 класу ОСОБА_2 . Більше 6 місяців мама ОСОБА_2 не зв`язується з працівниками НРЦ, не відвідує, не забирає на вихідні, святкові дні. У канікулярні періоди дитина перебуває у Притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації.

Згідно листа КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 11.11.2022 №372 неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховані до складу вихованців центру 23.06.2021, які опинилися у складних життєвих обставинах та були евакуйовані з групою дітей 04.04.2022 за кордон. За період перебування дітей у закладі матір ОСОБА_1 відвідувала дітей лише 6 разів.,в телефонному режимі синами не цікавиться.

Отже, на підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів, судом встановлено, що відповідачка, будучи матір`ю неповнолітніх дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо них. Ухилення її від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні від виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку їх природних здібностей та готування їх до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

На підставі викладеного суд вважає необхідним позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав стосовно її дітейОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим задовольнивши позов у цій частині.

В частині позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає необхідним відмовити, оскільки ОСОБА_2 на час ухвалення рішення досяг повноліття, а тому втратив правовий статус дитини (ст. 6 СК України).

Згідно ст.166 ч.ч.2,3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 СК України)

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на вказане, суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав, з останньоїслід стягнути аліменти на утримання дітей в заявленому розмірі, а саме, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі по 992,.40 грн. за кожну позовну вимогу, а всього 1 984,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 258-259, 265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Виконавчого комітету Володимирської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_1 , позбавити батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В частині позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м.Володимир, Волинської області, паспорт НОМЕР_1 виданий 0712, на користь установи або особи, під опікою якої перебуватимуть діти, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М. Лутай