Справа № 164/1265/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

3 жовтня 2022 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області про відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України в його користь 345 364 гривні моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є орган державної влади, дії посадової особи якого призвели до безспірного стягнення коштів, та Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Помилковим висновком про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди є стягнення безпосередньо з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

За таких обставин, стягнення має відбуватись не з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України, а безпосередньо з Державного бюджету України.

Вказані правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 759/7630/20).

А тому вважаю доцільним залишити позов без руху для надання можливості позивачу уточнити свої позовні вимоги.

Частиною першою ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

ОСОБА_1 вказано у своєму позові відповідачем Державну казначейську службу України, а Головне управління Державної Казначейської служби у Волинській області третьою особою, що суперечить нормам інституту процесуальної співучасті, закріпленим у ст. 50 ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, приходжу висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, а тому її слід залишити без руху, надавши можливість позивачу усунути недоліки, вказані в ухвалі.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області про відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вищезазначених недоліків позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська