Справа № 700/702/21
Провадження № 2/700/29/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П., представника відповідача (позивача): ОСОБА_1 - адвоката: Цвєтінського С.А., представника позивачки (відповідачки) ОСОБА_2 , - адвоката: Токар О.М., представника Служби у справах дітей: Гезей С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Лисянка цивільну справу №700/702/21, провадження №2/700/22/22 за позовом ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради ( місцезнаходження: пл. Миру, 22 смт. Лисянка Черкаської області) про визначення місця проживання дитини, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

установив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем, який рішенням Лисянського районного суду від 26.08.2021 року розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживав з нею, а з часом залишився проживати з відповідачем. Після припинення шлюбних відносин, вони з відповідачем домовились, що син тимчасово буде проживати з відповідачем, доки вона облаштується із житлом, влаштується на роботу та домовиться про перебування сина у дитсадочку по місцю проживання. Протягом всього часу вона приїжджала до сина, надавала матеріальну допомогу (купувала одяг, іграшки, привозила продукти харчування) та брала участь у його вихованні. Але з часом відповідач почав перешкоджати їй у спілкуванні з сином, тому вона вимушена була звернутися в органи опіки і піклування щодо вирішення перебування сина по місцю його проживання. Відповідач, за його словами, працює таксистом і більшість часу відсутній, сина доглядає свекруха, яка має похилий вік. До сина відповідач навмисно обмежив доступ, при цьому дозволяє собі недопустиму поведінку, проявляє насильницькі дії як морального так і фізичного характеру. З 05.02.2021 року вона стала проживати в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення та актом обстеження умов проживання, працює баристом у ФОП ОСОБА_4 , із місячним фондом заробітної плати 6080 грн. По місцю проживання у дитячому навчальному закладі (ясла-садочок) № 678 Дарницького району м. Київ син перебуває в обліковому складі і має змогу в будь-який час почати відвідування даної установи. Однак, відповідач перешкоджає їй у спілкуванні з сином, ігноруючи у виконанні висновок Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 27.09.2021 року, що і стало причиною звернення до суду із вказаним позовом. Вона має роботу, самостійних дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. Відповідач ніде не працює, немає самостійного доходу, зловживає спиртними напоями і майже не займається вихованням сина, умови проживання дитини не відповідають потребам віку дитини. За таких умов сину буде краще з нею.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 05.09.2019 року по 26.08.2021 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В грудні 2020 року дружина, яка перебувала в Лисянці, зникла з дитиною, в той час, коли він був в Києві на роботі. Він звернувся до поліції із заявою про розшук дружини та сина. На другий день з`ясувалось, що вона забрала дитину і поїхала до своїх родичів у м. Слав`янськ Донецької області, не попередивши його. На даний час дитина постійно проживає з ним та його матір`ю пенсіонеркою та перебуває на його утриманні . Матір дитини матеріально не допомагає, відвідує дитину рідко. На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 06.09.2021 року до повноліття дитини.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 05.09.2019 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.08.2021 року Лисянським районним судом шлюб між ними розірвано, ініціатором розірвання шлюбу стала його дружина. На даний час його малолітній син ОСОБА_5 проживає з ним та його матір`ю в смт. Лисянка, відвідує ясла-садок «Ромашка» та повністю перебуває на його утриманні. Матір дитини ОСОБА_2 проживає в Києві, в орендованій квартирі, матеріально не допомагає утримувати дитину, гроші, які отримує на дитину використовує на свій власний розсуд, відвідує сина рідко, постійно влаштовуючи при цьому сварки та намагається забрати дитину до себе. В серпні 2021 року він звернувся в службу у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради із заявою про визначення місця проживання дитини разом з ним. Дружина подала аналогічну заяву і просила визначити місце проживання дитини з нею. 23.09.2021 року комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лисянської селищної ради дійшла висновку, відповідно до якого вважала за доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 , а йому як батькові пропонується забирати дитину до себе щомісяця на один тиждень та на вихідні дні. З таким висновком він не згідний, оскільки він є поверхневим, недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Він із сином та своєю матір`ю проживають у приватному будинку (3 жилі кімнати, кухня, ванна кімната). Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У дитини є окреме дитяче ліжко,чиста постільна білизна, достатньо іграшок, дитина забезпечена всим необхідним . Вважає за доцільне визначити місце проживання сина ОСОБА_6 з ним, що буде відповідати інтересам дитини, сприятиме його повноцінному вихованню та розвитку.

В судовому засіданні Позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що заявлений позов підтримує, позов ОСОБА_1 не визнає. Оскільки вони не можуть домовитись між собою про визначення місця проживання дитини, а дитина повинна проживати з матір`ю, вона звернулась до суду. Вона повністю забезпечує дитину, а відповідач чинить перешкоди їй у побаченні та спілкуванні з дитиною. Дитині два роки, з відповідачем проживали разом 3.5 роки, проживали в Києві, а потім переїхали в ОСОБА_7 . Відповідач офіційно не працює, проживає в будинку своєї матері. Дитина ходить в садочок в Лисянці, але вона була проти цього, так як зареєструвала дитину в садочок в Києві, там за ним до цього часу зберігається місце. Шлюб розірваний між ними в серпні 2021 року. Відповідач її бив і вона вимушена була з дитиною тікати до своїх родичів в Слов`янськ. Коли їй прийшло повідомлення про те, що її розшукують, вона прийшла у місцевий відділ поліції і повідомила де вона знаходиться з дитиною. Після 31 грудня відповідач не перешкоджав у спілкуванні з дитиною, привозив три рази. Щонеділі вона приїжджала до дитини, купувала все необхідне для дитини, три тисячі грн. щомісячно вона витрачає на дитину. Вона є внутрішньо переміщеною особою, офіційно працює, отримує зарплату 6 000 грн., це ставка, плюс проценти, загалом 14 тисяч грн.., за орендовану квартиру сплачує 3 000 грн. В Лисянці в службу у справах дітей вона зверталась із відповідною заявою. Акт обстеження її матеріально-побутових умов в Києві був складений і долучений до матеріалів справи. В будинку, в якому проживає дитина є ванна, є вода, туалет на вулиці, є газове опалення, окремого ліжка для дитини немає, син спить з бабусею. В будинку проживає три особи, відповідач, його мати та його брат. Для дитини окремої кімнати немає. Графік роботи в неї 5 на 2 з 9 до 18 год. Графік роботи садочка в Києві з 8 до 19 год., садочок знаходиться неподалік від дому, вона зможе заводити в садочок і забирати із садочка дитину. В квартирі вона проживає одна, квартира має всі зручності, є все необхідне для дитини.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав повністю. Він не чинить перешкоди позивачці у спілкуванні з дитиною, дитина тут ходить в садочок, усім забезпечена, він проживає разом з своєю матір`ю, вона йому допомагає з дитиною, дохід в місяць в середньому 10 тисяч гривень, підтверджень не може надати, як СПД він не зареєстрований, податки не сплачує. Дитину забезпечував до зими він, чеки додані до справи. Коли позивачка приїжджала до 31 грудня , він давав їй дитину, гуляли разом, це бачили люди. 26 грудня він був в Києві на роботі, дружина двічі телефонувала чи все нормально, коли через 2 год. він зателефонував їй, вона не відповіла, мати сказала, що в кімнаті її з дитиною не було, він приїхав додому і стали розшукувати її з дитиною, звернулись до поліції, оголосили розшук, він повернув дитину додому, їздив в Слов`янськ . За літо відповідачка приїжджала разів 2 в місяць, весною і восени десь по разу в місяць. Взимку купила дитині куртку і взуття, влітку купила кілька футболок, продукти харчування купувала дитині. В садочок дитину заводить і забирає із садочка він.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2019 року по 26.08.2021 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та на даний час проживає з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Лисянської селищної ради № 121 від 27.09.2021 року затверджено Висновок про визначення місця проживання дитини № 161/01-21 від 23.09.2021, згідно якого, виходячи з інтересів дитини, рішенням Комісії вважається доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 . Батьку, ОСОБА_1 , пропонується забирати дитину до себе щомісяця на один тиждень (рекомендовано кожного четвертого тижня) та на вихідні дні.

Із акта обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 04.10.2021 року вбачається, що житло орендоване, з усіма комунальними зручностями, повноцінно обладнане меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан задовільний.

Із акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 14.09.2021 вбачається, що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 суду пояснила, що працює начальником служби в справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради, справу Яковенків розглядали у службі. Мати, ОСОБА_2 втекла, тому що був явний факт домашнього насилля постійно. Мати деякий час не приїжджала тому, що ОСОБА_9 забороняв їй бачитися з сином. Це було неодноразово. Спочатку вона приїжджала щовихідних і приходила вона до них і на тижні, зверталась до них із заявами, що батько не дозволяє їй бачитись із сином. Тому, щоб не провокувати, вона деякий час не приїжджала. Вони бачили дитину,хлопчик маленький і з огляду на вік це нормально, що дитина не дуже контактна, хоча в садочку його характеризуються як комунікабельну і контакту дитину. Ні батько ні мати не є ворогом для дитини. ОСОБА_10 приходив і в службу, і в садочок напідпитку, накинувся на них, коли вони проводили перевірку, вони були змушені викликати працівників поліції, за свідченнями сусідів, він зловживає алкоголем. Всі необхідні документи їм було надано до справи і батьком і матір`ю дитини. Об`єктивно вони вивчили всі надані документи і дали висновок, що дитина повинна проживати з матір`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що працює у службі в справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради. До служби у справах дітей звернулись обоє батьків ОСОБА_12 із заявою про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 . Дане питання було розглянуто на комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулося 17.09.2021 року. Розглянувши всі надані документи батька і матері вияснилось, що мати офіційно працевлаштована м. Києві, винаймає квартиру та надала довідку, що дитина знаходиться на обліковому складі дошкільного навчального закладу і в будь який час може відвідувати садок. Батько офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, коли від`їжджає на роботу в м. Київ, то залишає дитину на бабусю. Акти обстеження умов проживання дитини ними складались. За результатами розгляду комісії було визначено місце проживання дитини з матір`ю. В матері умови проживання були задовільні, проживає сама, у відповідача в будинку проживають він, мати і брат. При обстеженні місця проживання батька виявилось, що дитина проживає з батьком в кімнаті, у дитини є своє спальне місце ліжечко, одягом і взуттям дитина забезпечена, іграшки були. Неодноразово ОСОБА_2 скаржилась, що вона приїжджала до дитини, а батько не пускав її, вона привозила продукти харчування, речі, чеки надавала в телефонному режимі, ОСОБА_12 нічого не надавав (чеків) про купівлю . О 8 год. вони приїхали до ОСОБА_1 з перевіркою, він перебував в стані сп`яніння, до будинку їх не впустив, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, погрожував. Вони пішли до сусідів, щоб ті підтвердили, що вони дійсно були, коли доходили до сусіднього будинку, то ОСОБА_12 вибіг до них з дерев`яною битою, вона зупинила автомобіль, який їхав по вулиці і сіли в автомобіль, ОСОБА_12 кинувся на авто і хотів їх звідти витягнути. Після цього ОСОБА_12 телефонував до ОСОБА_13 та погрожував фізичною розправою. В зв`язку з цим вони викликали поліцію і з ними він поводив себе агресивно. ОСОБА_12 неодноразово приходив у службу в справах дітей в стані алкогольного сп`яніння, писав заяви про позбавлення матері батьківських прав, про визначення місця проживання дитини. На засіданні комісії опитували матір, батька, мати офіційно працевлаштована, має сталий заробіток, для дитини є заброньоване місце в дитячій установі, відповідач на той час ніяких документів не надав, крім довідки з дитячої установи, що він відвіє д/у « ОСОБА_14 ». Лисянка не забезпечена розвитковими гуртками для дітей такого віку. У висновку комісії не зазначили, що неодноразово приходив у службу в стані алкогольного сп`яніння, тому що пошкодували батька.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 і бабусею ОСОБА_6 . Дитина останні два роки проживає з батьком, краще їй буде проживати з батьком, вона сину допомагає доглядати внука ОСОБА_6 , водить в садочок. Ініціатива про розлучення була невістки. Син завозить до невістки бувшої дитину, він там побуде тиждень-два і забирає його син назад. За останні два роки на дитину на харчування, на одяг гроші витрачає син, а гроші на дитину отримує невістка. В будинку 4 кімнати, власник будинку вона. В будинку проживає вона, два сини і внук. Внук проживає з нею в кімнаті. Скільки син заробляє вони не обговорюють, все, що заробляє витрачає на дитину. Вона займається внуком, годує, одягає, їжу готує, внук грається на вулиці, вона за ним доглядає. Син робить все що треба для дитини. Коли ОСОБА_5 хворіє, то залишається з нею, вона його лікує. Спати ОСОБА_6 вона вкладає у своїй кімнаті.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_12 . Дитина зараз проживає більше в Лисянці, ходить в дитячий садочок, ОСОБА_10 доглядає, бабуся допомагає в догляді. Чи приїжджає бувша невістка їхня до дитини вона не бачила. ОСОБА_10 може виховувати дитину з допомогою бабусі, йому потрібно і на роботу ходити, як батько він ще молодий вона вважає. Вона ОСОБА_10 в нетверезому стані не бачила. З ОСОБА_10 спілкується як із сусідом, доходів його не знає. Він дитину любить.

Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_5 фактично проживає та виховується бабою, в той час як згідно ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Крім цього, відносно батька малолітньої дитини розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 345 КК України (а.с. 22 Т.2). З показань свідків також підтверджується агресивна поведінка відповідача ОСОБА_1 відносно працівників поліції та Служби у справах дітей.

Крім цього, судом було винесено ухвалу про залучення психолога для надання відповідного висновку щодо психологічного стану малолітнього ОСОБА_3 та його ставлення до кожного з батьків. Проте, саме відповідач ОСОБА_1 чинив активні перешкоди для проведення співбесіди з психологом, що також враховується судом при винесенні рішення.

Відповідач ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований та не підтвердив жодним чином наявність у нього доходів посилаючись на тимчасові підробітки у м. Києві. При цьому, в цей час дитина перебуває з бабусею, а враховуючи саму поведінку батька, дитині краще у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що забезпечує її розвиток і є благополучним поряд з матір`ю. Сама ж мати працює та має житло і все необхідне для проживання дитини, зарезервувала також для нього місце і в дитячому садочку (а.с. 27 Т.1).

Верховний Суд своїй постанові від 06 червня 2019 року звернув увагу, що коли батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та в разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживання дитини має бути визначено з тим із батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини.

Та обставина, що один із батьків не має власного житла, а користується орендним приміщенням для проживання, не є такою, що унеможливлює визначити місце проживання дітей із ним, що зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року.

У постанові від 14 листопада 2018 року Верховний Суд вказує, що матеріально-побутове забезпечення батьків ураховується судами, проте не є визначальним, а оцінюється в сукупності з іншими критеріями, зокрема ставленням батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків щодо виховання дитини, особистою прихильністю дитини до кожного з них, віком дитини, а також з огляду на найкраще забезпечення інтересів дитини

Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, інші обставини, суд вважає, що місцем проживання дитини слід визначити за місцем проживання матері, що буде відповідати насамперед інтересам дитини та вимогам закону. При цьому визначення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька права виховувати сина, утримувати його та спілкуватися з ним, а мати не повинна чинити батькові у цьому перешкод.

Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити. У зв`язку з задоволенням позову ОСОБА_2 , з вказаних підстав у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з ним та стягнення аліментів необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лисянської селищної ради ( місцезнаходження: пл. Миру, 22 смт. Лисянка Черкаської області) про визначення місця проживання дитини.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2022 року.

Суддя С. Д. Пічкур