КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-з/824/633/2022 Доповідач - Рубан С.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Рубан С.М.
суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
при секретарі Загородній С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - Тарасова Сергія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогуза апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше авто», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого володіння,-
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_5 - задоволено.

Визнано недійсним договір комісії №7304/18/002962 від 24.04.2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ваше авто» та ОСОБА_5 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу №7304/18/002962 від 24.04.2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ваше авто» та ОСОБА_1 .

Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», модель G 500, 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , тип - Спеціалізований легковий універсал-В, колір - Сірий.

Стягнуто на користь ОСОБА_5 судовий збір в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше авто», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а саме по - 3 201 грн 66 коп. з кожного.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_5 - залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року - залишено без змін.

16 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - Тарасов Сергій Олексійович подав до суду заяву в якій просить вирішити питання про новий розподіл судових витрат,зокрема, витрат на професійну правничу допомогу,пов`язаних із розглядом справи та просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 здійснені витрати на професійну правничу допомогу на суму 25 000 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_1 в межах даної справи користувався правовою допомогою адвоката Тарасова Сергія Олексійовича.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу не надходило.

В судовому засіданні 20 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - Тарасов С.О. підтримав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з підстав викладених у заяві.

В судовому засіданні 20 грудня 2022 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні 20 грудня 2022 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Ознайомившись з доводами заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.

Згідно ч.1 ст.133 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 16 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - Тарасов Сергій Олексійович звертався до суду із вимогою щодо стягнення з позивача коштів понесених відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.1 ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як вказала Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2022 року між адвокатом Тарасовим Сергієм Олексійовичем та ОСОБА_1, укладено договір про надання правової допомоги від 18 травня 2022 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом договору про надання правової допомоги (а.с. 194-196, т.4).

У додатковому договорі № 1 від 09 вересня 2020 року до договору про надання правої допомоги б/н від 18 травня 2020 року сторони погодили гонорар фірми за підготовку відповідних документів та представництва ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді, що складає 15 000 грн - складання відзиву на апеляційну скаргу, 1 200 грн - ознайомлення з матеріалами справи, 1 500 грн - підготовка, складання клопотань/заяв щодо вирішення процесуальних питаньта 5 000 грн - вартість участі в одному судовому засіданні. (а.с.155, т.2).

Згідно акту виконаних робіт від 29 вересня 2020 року, 27 жовтня 2022 року та 17 листопада 2020 року сторонами погоджено про виконання договору про надання правової допомоги б/н від 18 травня 2020 року (а.с. 158, 230, 244 , том 2).

Відповідно до акту виконаних робіт 29 вересня 2022 року, від 27 жовтня 2022 року та 17 листопада 2020 року адвокатом Тарасовим С.О. надано такі послуги (а.с. 158,230, 244, т. 2):

- складання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 761/44057/19 - 15 000 грн;

- 27 жовтня 2022 року та 17 листопада 2020 року участь у судових засіданнях у Київському апеляційному суді щодо розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - .

Апеляційний суд вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих адвокатом Тарасовим С.О. послуг, та подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, витраченому адвокатом часу на виконання відповідних робіт.

На думку апеляційного суду вимоги заявника про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн є завищеними та не співмірними із заявленими позовними вимогами та складністю справи, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 7 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявником доведено надання професійної правничої допомоги на суму 7 000 грн, у зв`язку з чим заява про постановлення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - Тарасова Сергія Олексійовича - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше авто», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого володіння.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді