Рішення

ІмЕНЕм України

справа № 521/12840/22

провадження № 2/521/3860/22

21 грудня 2022 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей, посилаючись на те, що вони припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім`я розпалася остаточно, та відновлена бути не може.

Також позивач, відповідно до заяви про усунення недоліків позовної заяви від 26 вересня 2022 року, просить суд залишити проживати спільних неповнолітніх дітей разом з нею, посилаючись на відсутність спору з відповідачем щодо того з ким із батьків будуть проживати діти.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі.

Відповідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №461.

Після державної реєстрації шлюбу сторонам присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Суд встановив, що на час розгляду справи сторони проживають окремо, неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з матір`ю.

Судом також встановлено, що подружні стосунки припинені остаточно через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. На теперішній час сторони не ведуть спільного господарства.

Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін.

Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме таку вимогу позивач зазначила в позовній заяві про розірвання шлюбу - про залишення проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із нею, тобто, вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей позивач не заявляла.

Суд встановив, що на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дітей.

Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої добровільно та безумовно надав згоду на проживання його дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 109, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №461 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « ОСОБА_4 ».

Залишити проживати дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), разом із матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

21.12.22