Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
13 жовтня 2022 року смт.Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області
В складі: головуючої судді Репушевської О.В.;
за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.,
розглянувши у судовому засіданні без виклику сторін заяву адвоката М`яготіної Олени Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №730/518/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника - адвоката М`яготіної О.Д. до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою,
Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року, в задоволенні позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини - відмовлено. Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 в особі представника - адвоката М`яготіної О.Д. до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою - задоволено частково.

12 жовтня 2022 року від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката М`яготіної О.Д. - надійшла заява, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000 грн..

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч.1 ст.141, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідна позиція також викладена в постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року. Так згідно п.35 вказаної постанови вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Представник позивача за зустрічним позовом - адвокат М`яготіна О.Д. в своїй заяві просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 45 000 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу надано до суду копії наступних документів:

-договір про надання правової допомоги від 23 липня 2021 року;

-акту наданих послуг від 29 вересня 2022 року.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач заявив про стягнення з відповідача 45000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, при обґрунтуванні яких посилається лише на: акт наданих послуг від 29 вересня 2022 року та договір про надання правової допомоги від 23 липня 2021 року.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні вимог заяви про стягнення з ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено підтвердження понесення ним судових витрат, а саме: квитанцію, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, який підтверджував факт понесення ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у сумі 45000 грн..

Керуючись ст.ст.137, 263-265, 270, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У цивільній справі №730/518/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника - адвоката М`яготіної О.Д. до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, - ухвалити додаткове рішення.

В задоволенні вимог заяви адвоката М`яготіної О.Д. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя :