РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , яка продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн. 00 коп. щомісячно, на час навчання дочки, починаючи з дати звернення до суду, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умов продовження навчання, з проведенням індексації аліментів згідно закону та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 27 337 грн. 00 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року у справі № 569/14839/19 шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 11 лютого 2001 року розірвано, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1 700,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1 700,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач згідно рішення суду сплачує аліменти на неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 у розмірі 1700 грн. на місяць. У зв`язку з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття дочки ОСОБА_4 відповідач припинив виплату аліментів. Підтримки від відповідача, пов`язаної з оплатою навчання, лікування, відпочинку та витрат пов`язаних із розвитком дітей, не має. При цьому, успішно склавши ЗНО, дочка вирішила спробувати вступити до закордонного вузу на безоплатну форму навчання. Фінансової та моральної підтримки від відповідача не було, тому що він вважав навчання за кордоном марною нереальною затією. В зв`язку з чим, підготовкою до вступу дочки займалася вона самостійно. Внаслідок прикладених зусиль з боку дочки та її фінансової підтримки дочка вступила до Економічного університету у м. Братислава за безоплатною формою навчання. Згідно рішення № С.j.: 66/ТРМ/2021 від 13 липня 2021 року Економічного університету у ОСОБА_6 зарахована на 3-річне навчання в денній формі на факультет підприємництва та менеджменту. Згідно листа-підтвердження Економічного університету у ОСОБА_6 в академічному році 2021/2022 стала студенткою 1 курсу даного університету, програма «Економіка та менеджмент підприємства» денної форми, бакалаврат, 1 ступінь стандартний, тривалість навчання 3 роки. Планована дата закінчення навчання червень 2024 року. Також, 29 листопада 2021 року ОСОБА_4 отримала від Міністерства внутрішніх справ Словацької республіки дозвіл на проживання №836129.

Відповідач пишався досягненнями дочки, але на цьому й зупинився. На її прохання про грошову допомогу для дочки, відповідач відгукнувся у сумі 2 000 грн. на місяць, які декілька разів сплачував. З лютого 2022 року перестав надавати фінансову допомогу, тому що вважає це необов`язковим. При цьому, вона допомагає дочці чим може, надсилаючи гроші, купуючи одяг, взуття, передаючи передачі до Словаччини. Витрати на перебування ОСОБА_4 у Словацькій республіці з метою навчання наступні: проживання у гуртожитку до 01 березня 2022 року 81 євро щомісячно, з 01 березня 2022 року плату збільшили до 100 євро на місяць; оплата послуг зв`язку (у тому числі оператора мобільного зв`язку) - 25 євро щомісячно; витрати на проїзд громадським транспортом в межах Словацької Республіки - 15 євро; витрати на харчування - в середньому 150 євро, всього - 290 євро, що складає 10 850,93 грн. згідно курсу НБУ станом на 08 серпня 2022 року. Також вона несла витрати на оплату дороги дочки з України до Словаччини та з Словаччини до України для дооформления документів та відвідин родини в Рівному.

На навчальний рік 2022/2023 дочка прийнята студентом за обміном у навчальний заклад університет прикладних наук Фонтіса (Кластерна Економіка), Нідерланди. Дочка здобула право на безкоштовне навчання завдяки її здібностям, які вона всіляко намагалася розвивати, та працелюбству. В зв`язку із навчанням у Нідерландах понесено витрати на оплату: візи в розмірі 207,00 євро; обов`язкове страхування студента в розмірі 166,00 євро; одноразова оплата ввідного курсу в життя та звичаї університету прикладних наук Фонтіса в розмірі 149 євро; витрати на проїзд до місця навчання та в процесі оформлення документів - 63,97 євро, 25,99 євро; обов`язкове страхування подорожі 152,95 євро. Таким чином, понад мінімальні витрати в розмірі 290 євро, вона фінансувала витрати пов`язані із навчанням з метою використання дочкою найпродуктивніших та ефективних способів здобуття освіти, що у майбутньому забезпечить їй можливість отримати роботу з достойною оплатою. Такі витрати склали 833 євро, що складає 31 158,63 грн. згідно курсу НБУ станом на 08 червня 2022 року. Загалом нею було надано дочці за період її навчання кошти в розмірі 110 000 грн., і це суми коштів, про пересилання/передачу яких вона робила нотатки, однак, мали місце й незанотовані нею факти пересилання коштів. Загалом середньомісячна сума складає 16 000,00 грн. А за час навчання відповідач надіслав дочці на банківську картку 10 500,00 грн.

Відповідач працює, але неофіційно, займається доставкою товару, має у власності нерухомість та автомобілі. Іноді на роботу бере сина, щоб той покатався з ним по місту та по районах області і так провести з ним час. При цьому, на її утриманні перебуває ще син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином, вона не в змозі повністю самостійно забезпечувати усі потреби спільних з відповідачем дітей. Враховуючи те, що відповідач не має постійного стабільного заробітку, вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в сумі 8 000,00 грн., що складає половину розміру щомісячних витрат на утримання дочки, які на даний час вона несе самостійно.

Окрім того, до досягнення дочкою повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона понесла витрати на розвиток її здібностей з метою вступу до Словацького закладу вищої освіти на безоплатну форму навчання з повним курсом навчанням виключно словацькою мовою. Успішна підготовка дочки до вступу була фінансована виключно нею, без допомоги відповідача, який вважав що це неможливо і дочка не зможе вступити на безоплатну форму навчання. Вона уклала договір №59 від 09 грудня 2020 року з організацією «Соmе Studi in Slovakia» (ФОП ОСОБА_8 ), яка допомагала в оформленні документів та наданні матеріалів для вступу дочці. Згідно рахунку до договору №59 від 09 грудня 2020 року нею сплачено 1500 євро (10 369 грн., відповідно до рахунку 59/2 від 09 січня 2021 сплачено 15 435 грн., і відповідно до рахунку № НОМЕР_1 сплачено 25 580 грн.). Разом сплачено 51 384 грн. Також упродовж півроку вона витрачала кошти на оплату занять для розвитку мовних навиків, а саме оплата занять з вчителем (репетитором) із словацької мови, у загальному розмірі 3 290 грн. Загальний розмір понесених нею витрат на розвиток здібностей дитини складає 54 674,00 грн. Дочка успішно навчається, закінчила другий семестр. Навчання проводиться словацькою мовою, яку вона опанувала завдяки своїм здібностям та їх розвитку на заняттях з репетитором. Дочка успішно склала іспит на знання словацької мови на рівні зі студентами-словаками й отримала документ на тимчасове проживання у Словаччині. А тому, вважає, що відповідач має повернути їй половину понесених нею витрат на розвиток здібностей дитини, результатом чого став вступ дочки до вищого учбового закладу Словаччини за безкоштовною формою навчання. Половина зазначених витрат складає 27 337 грн.

13 жовтня 2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказав, що включно до листопада 2021 року ним було сплачено аліменти утримання дочки в повному обсязі. Після досягнення дочкою повноліття, він і надалі допомагає їй матеріально, регулярно надсилаючи їй на карту кошти, в середньому 2 000 грн. на місяць. При цьому, коли дочка обирала університет, після закінчення школи, він одразу пояснив дочці, що навчання за кордоном потягне витрати, як на вступ, так і на проживання. Оскільки він не має високих доходів, то він був проти цього. Обрана спеціальність «Економіка та менеджмент підприємництва» дозволяла вибрати доступніший в матеріальному плані та нічим не гірший навчальний заклад в межах України та навіть міста Рівного. Це дало б змогу витрачати менше на проживання, проїзд, харчування та решту потреб. Старанність та наполегливість дала б змогу отримати якісну освіту і в межах Батьківщини. Однак, позивач наполягла на виїзді дочки за кордон, посилаючись на те, що має достатній дохід, щоб матеріально утримувати дочку. У свою чергу він не відмовлявся та не відмовляється допомагати, однак, виходячи з наявних доходів, прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати, сума у 8 000 грн. в рази перевищує його можливості. На сьогодні він не працевлаштований, не має доходів. У його власності є лише один автомобіль марки ЗАЗ, модель 110207, 2006 року виробництва. Середня вартість такого транспортного засобу становить 999 доларів CША.

Також, обґрунтовуючи розмір аліментів позивач спирається на розрахунки, зроблені нею та дочкою, однак належного документального підтвердження понесених витрат не надає. Позивач не підтвердила і належними доказами того, що на момент подання позовної заяви дочка справді навчається. Відтак, позивач не підтвердила належними доказами ні факт навчання дочки станом на сьогодні, ні необхідності тих витрат, які зазначені в позовній заяві, поряд із цим, він не проти в межах його можливостей надавати матеріальну допомогу дочці.

У позовній заяві визнано переказ коштів від нього для дочки в сумі 10 500 грн. до лютого 2022 року, а з лютого ним надіслано 6 260 грн., то загальна сума фінансової допомоги дочці, яка підтверджена належними доказами, становить 16 760 грн. 00 коп. Разом із аліментами за вересень-листопад 2021 року сума матеріальної допомоги дочці, яка підтверджена, з вересня 2021 року до серпня 2022 року (на момент подання позову) становила 21 860 грн. Однак він не зберігав усі квитанції, а тому зазначена сума не є остаточною. Ним також надсилалися посилки дочці у ОСОБА_9 . Також, вказує, що син ОСОБА_7 періодично проживає з ним, їздить з ним на відпочинок. Під час перебування у них, він з дружиною, забезпечують ОСОБА_7 усім необхідним поза сумою, яка сплачується, як аліменти. Таким чином, твердження позивача, що на її утриманні перебуває син ОСОБА_7 є неправильним, адже він перебуває на спільному утримання матері та батька.

Крім цього, він має непрацездатну матір, яку постійно навідує та підтримує матеріально, оскільки пенсії, яку вона отримує, на все не вистачає. Відтак, враховуючи відсутність у нього постійного сталого заробітку, перебування на утриманні непрацездатної матері, а також неповнолітнього сина, та оскільки прожитковий мінімум є змінним, вважає можливим та справедливим визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки вказує, що позивач відносить до додаткових витрат кошти, які були оплачені відповідно до договору з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 за посередницькі послуги щодо вступу до вищого навчального закладу Республіки Словаччина, а також на оплату занять із вчителем словацької мови. Усі ці витрати є похідними від витрат на навчання, адже зумовлені саме вибором навчального закладу, що знаходиться за кордоном, а тому вони не відносяться до додаткових. Позивачем не доведено, що вказані витрати на дитину були викликані особливими обставинами, не наведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили необхідність саме навчання дитини за кордоном, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та ним були узгоджені питання щодо навчання дочки у Словаччині саме у цьому навчальному закладі. Більше того, у позовній заяві позивач визнає, що питання вибору навчального закладу вона не узгодила з ним, тим більше, оцінюючи свої матеріальні можливості, він був проти закордонного навчання.

Докази, якими обґрунтовується стягнення додаткових витрат, не є належними, зокрема у заяві зазначено, що позивач уклала договір №59 від 09 грудня 2020 року з організацією «Соmе Study in Slovakia» (ФОП ОСОБА_8 ), однак долучена до позовної заяви копія договору свідчить, що він укладений не з організацією, а лише із ФОПом та підписаний не позивачем, а дочкою. Згідно з квитанціями оплату здійснювала також дочка, таким чином дані витрати понесені не позивачем. Із квитанцій, якими позивач доводить витрати на вчителя словацької мови, виходить, що ОСОБА_1 переказала кошти ОСОБА_10 в загальній сумі 3 290,00 грн. Доказу того, що ці кошти сплачувались саме репетитору квитанції містять. Крім того, додаткові витрати на утримання дітей не стягуються у разі досягнення ними повноліття, навіть у випадку, якщо вони продовжують навчання.

13 жовтня 2022 року відповідач подав заяву про виклик і допит свідка, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволена.

11 листопада 2022 року позивач подала заяву про виправлення описки, в якій просила вважати опискою прохання в позовній заяві стягнути додаткові витрати на утримання повнолітньої дочки, а вірним вважати її прохання стягнути додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов.

Заслухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 19 липня 2022 року, серії НОМЕР_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року в справі №569/14839/19, яке набрало законної сили 06 грудня 2019 року, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 11 лютого 2001 року розірвано, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 700,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання виконавчого листа №569/14839/19, виданого 10 грудня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відкрито виконавчі провадження №60891092 та №60889870, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження від 17 грудня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 досягнула повноліття.

23 грудня 2021 року закінчено виконавче провадження №60891092, в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 23 грудня 2021 року.

Згідно довідки Економічного університету м. Братислава від 20 квітня 2022 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у 2021/2022 навчальному році є студенткою 1 курсу першого року навчання за навчальної програмою Економіка і менеджмент підприємства дена форма навчання, бакалаврський І рівень зі стандартною тривалістю навчання 3 роки, початок навчання - 03 вересня 2021 року, очікуваний строк завершення навчання - червень 2024 року.

Згідно листа прийняття від 27 червня 2022 року ОСОБА_11 , студентка Економічного університету в Братиславі, прийнята студентом за обміном у Кластерну економіку, Нідерланди, протягом 1 семестру, дати семестру 2022/2023 навчального року з 30 серпня 2022 року по 22 липня 2023 року. Як слідує з підтвердження реєстрації від 28 червня 2022 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зарахована студентом денної форми навчання в Університет прикладних наук Фонтіс на 2022-2023 рік (01 вересня 2022 року по 01 вересня 2023 року). Студент зарахований на чотирирічний курс бакалавра. Також вказано, що цей документ дійсний, лише якщо студент все ще зарахований на дату початку курсу навчання (01 вересня 2022 року).

На підтвердження понесених в зв`язку з навчанням ОСОБА_4 витрат позивач подала: виписку від 28 грудня 2021 року про сплату ОСОБА_11 150 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця виписка призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; касовий документ №0054 про сплату літнього проживання іншого студента в сумі 100 євро, без зазначення платника; заяву від 07 липня 2022 року про сплату ОСОБА_11 15 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; квитанцію від 12 липня 2022 року про оплату проїзного для студента в сумі 15 євро; заяву від 07 липня 2022 року про сплату ОСОБА_11 207 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; заяву від 13 липня 2022 року про сплату ОСОБА_11 166 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; заяву від 26 липня 2022 року про сплату ОСОБА_11 63,97 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; заяву від 25 липня 2022 року про сплату ОСОБА_11 152,95 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; заяву від 08 серпня 2022 року про сплату ОСОБА_11 25,99 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; заяву від 03 серпня 2022 року про сплату ОСОБА_11 149 євро, без зазначення призначення платежу, з приміткою, що ця заява призначена виключно для інформаційних цілей, вона не може використовуватися в юридичних цілях; квитанцію від 16 листопада 2021 року про сплату ОСОБА_4 33,65 євро, без зазначення призначення платежу; квитанцію від 20 жовтня 2021 року про сплату ОСОБА_4 34,18 євро без зазначення призначення платежу.

Також подано ряд документів, пов`язаних з поповненням картки, зокрема від 12 серпня 2022 року на 5 000,00 грн., 25 серпня 2021 року на 1 000,00 грн., 27 серпня 2021 року на 600,00 грн., 11 жовтня 2021 року на 2 000,00 грн., 21 жовтня 2021 року на 2 500,00 грн., 12 листопада 2021 року на 3 000, 00 грн., 03 грудня 2021 року на 200,00 грн., 14 грудня 2021 року на 1 500,00 грн., 27 грудня 2021 року на 4 000,00 грн., 30 грудня 2021 року на 500,00 грн., 30 грудня 2021 року на 4 500,00 грн., 30 грудня 2021 року на 2 000,00 грн., 04 квітня 2022 року на 1 500,00 грн., 12 серпня 2022 року на 5 000,00 грн., 12 серпня 2022 року на 1 000,00 грн., 12 серпня 2022 року на 5 000,00 грн., 29 вересня 2021 року на 2 000,00 грн., 29 жовтня 2021 року на 5 000,00 грн., 25 січня 2022 року на 2 000,00 грн., 28 січня 2022 року на 2 000,00 грн., 09 лютого 2022 року на 2 000,00 грн., 14 лютого 2022 року на 1 000,00 грн., 19 лютого 2022 року на 2 000,00 грн., 21 лютого 2022 року на 2 000,00 грн., 24 лютого 2022 року на 10 000,00 грн., 03 травня 2022 року на 1 000,00 грн., 21 липня 2022 року на 1 000,00 грн., 22 червня 2022 року на 1 000,00 грн., 09 лютого 2022 року на 2 000,00 грн., 01 жовтня 2021 року на 2 000,00 грн., 30 січня 2022 року на 1 000,00 грн., 30 березня 2022 року на 1 000,00 грн., 02 січня 2022 року на 1 500,00 грн., без жодного зазначення кому ця картка належить і ким поповнюється, та з якою метою, за виключенням деяких документів, де зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Згідно заяви ОСОБА_4 від 19 серпня 2022 року вона підтверджує, що отримала від мами ОСОБА_1 упродовж вересня 2021 року серпня 2022 року 68 500 грн. перерахованих їй на картку та 110 000 грн. готівкових коштів.

Як слідує з відповіді на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника фізичної особи від 06 жовтня 2022 року інформація про джерела отримання доходів ОСОБА_3 відсутня.

Як слідує з відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 04 жовтня 2022 року за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «110207», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно квитанцій, поданих відповідачем, ним для ОСОБА_14 перераховано 250,00 грн. 02 лютого 2021 року, 1 000,00 грн. 21 липня 2022 року, для ОСОБА_1 20 серпня 2022 року 2 010,05 грн., в призначеннях всіх платежів зазначено про переказ особистих коштів. Без зазначення платника та отримувача, згідно поданих відповідачем квитанцій, 01 жовтня 2021 року перераховано 2 000,00 грн., 21 жовтня 2021 року 2 500,00 грн., 25 січня 2022 року 2 000,00 грн., 09 лютого 2022 року 2 000,00 грн., 21 лютого 2022 року 2 000,00 грн., 30 березня 2022 року 1 000,00 грн., 03 травня 2022 року 1 000,00 грн., 22 червня 2022 року - 1 000,00 грн., в призначеннях всіх платежів зазначено про поповнення карти ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 , яка спільно проживає однією сім`єю з відповідачем, в судовому засіданні показала, що вона з відповідачем завжди підтримують його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , допомагають коштами, забирають зі школи та гуртків, син ОСОБА_7 може у них ночувати. На момент досягнення ОСОБА_4 повноліття, заборгованість зі сплати аліментів була відсутня. Після повноліття ОСОБА_4 вони надавали їй кошти по можливості, орієнтовно 2 тисячі гривень на місяць, зважаючи також на те, що у відповідача немає постійного заробітку і постійного працевлаштування. Відповідач має мінливий дохід, приблизно 3-8 тисяч гривень на місяць, залежить від сезону, він має право на керування транспортними засобами і може надавати послуги з перевезення. Зі слів дочки відповідачу відомо, що вона навчається за кордоном. Однак таке навчання дочка з відповідачем не погоджувала і кошти на таке навчання він їй не давав.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_4 , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я відповідача та ОСОБА_4 , потреби повнолітньої дочки, яка навчається за межами України, матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці, однак офіційно не працевлаштований, а також враховує перебування на утриманні відповідача неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Доказів про потребу стягнення коштів в більшому розмірі позивач не надала. Доводи позивача про те, що витрати дочки в зв`язку з навчанням мінімально складають на місяць 290 євро не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також, суд зазначає, що відповідачем не подано доказів щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері, а копія свідоцтва про народження і пенсійного посвідчення ОСОБА_17 не є належними доказами цього факту.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання частково.

На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 01 вересня 2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення додаткових витрат суд зазначає наступне.

Як слідує з Договору №59 про надання консультаційних послуг та посередництва зі вступу до вищого навчального закладу Республіки Словаччина від 09 грудня 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_8 , як виконавцем, та ОСОБА_4 , як замовником, виконавець зобов`язується надати консультаційні та посередницькі послуги щодо вступу до вищого навчального закладу Республіки Словаччина за завданням замовника, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю консультаційні послуги.

Метою цього Договору є вступ замовника до вищого навчального закладу Республіки Словаччина за посередництвом виконавця, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Об`єктом консультаційних послуг за цим Договором виступають пошук університету в Республіці Словаччина, обрання спеціальності з врахуванням можливостей та здібностей замовника, оформлення документів необхідних для в`їзду та перебування в країні навчання, умови та порядок вступу, оформлення документів необхідних дня вступу до обраного ВНЗ, складання вступних іспитів, фактичне зарахування до обраного університету, адаптація до навчального процесу за кордоном.

Розгорнутий перелік консультаційних та посередницьких послуг, які надаються виконавцем за завданням замовника відносно об`єкту за цим Договором, передбачений Додатком №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Загальна вартість послуг виконавця становить 1500 євро, які перераховуються замовником в еквіваленті національною валютою згідно встановленого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курсу української гривні по відношенню до євро станом на день сплати.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії цього Договору закінчується 31 вересня 2021 року, у разі належного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно умов цього Договору. В протилежному випадку, Договір продовжує свою дію до моменту належного виконання сторонами своїх зобов`язань.

09 грудня 2020 року між тими самими особами укладено Додаток №1 до Договору №59 від 09 грудня 2020 року про надання консультаційних послуг та посередництва зі вступу до вищого навчального закладу Республіки Словаччина, яким узгоджено перелік консультаційних та посередницьких послуг, які надаються виконавцем за завданням замовника відносно об`єкту за цим Договором.

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_8 згідно рахунку на оплату №59 від 09 грудня 2020 року 10 369,00 грн., 28 січня 2021 року ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_8 згідно рахунку на оплату №59/2 від 09 січня 2021 року 15 435,00 грн., в вересні 2021 року ОСОБА_4 оплатила ФОП ОСОБА_8 згідно рахунку на оплату №59/3 від 01 вересня 2021 року 25 580,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій.

Також, згідно поданих позивачем квитанції вона переказала власні кошти ОСОБА_10 04 червня 2021 року в розмірі 1 370,00 грн., 04 червня 2021 року 300,00 грн., 16 липня 2021 року 1 620,00 грн.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 640/15771/19 (провадження № 61-11061ск21) вказано, що виходячи із аналізу статті 185 СК України та встановлених обставин справи, що є предметом касаційного перегляду, колегія суддів Верховного Суду вважає, що надання послуг із організації вступу до вищих навчальних закладів для здобуття професійної освіти, щодо підготовки документів для поїздки на навчання до навчального закладу Oxford International до Великої Британії та Канади, вступ до навчального закладу за кордоном та консультації з цих питань є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень статті 185 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Відтак, суд висновує, що надання консультаційних та посередницьких послуг щодо вступу ОСОБА_4 до вищого навчального закладу Республіки Словаччина є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень статті 185 СК України, відповідно витрати зумовлені необхідністю оплати цих послуг на загальну суму 51 384 грн. 00 коп. (10 369,00 грн. + 15 435, 00 грн. + 25 580,00 грн. ), які понесені позивачем з грудня 2020 року по вересень 2021 року, тобто до повноліття ОСОБА_4 , є додатковими витратами на дитину.

Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину додаткових витрат на оплату консультаційних та посередницьких послуг щодо вступу ОСОБА_4 до вищого навчального закладу Республіки Словаччина на суму 25 692 грн. 00 коп. Окрім того, виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Таким чином, встановивши наявність у позивача особливих обставин у додаткових витратах, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини додаткових витрат в розмірі 25 692 грн. 00 коп., які були понесені позивачем.

Щодо зазначення у квитанції від вересня 2021 року платником ОСОБА_4 , яка на той час була неповнолітньою, суд зазначає, що відповідач стверджує, що не погоджував вступ ОСОБА_4 до вищого навчального закладу за межами України і не надавав на це кошти, оскільки не мав такої можливості, а тому суд погоджується з позивачем, що ці кошти сплатила саме вона.

Доводи позивача про необхідність стягнення витрат на оплату занять для розвитку мовних навиків суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами, зокрема, як зазначено вище, у поданих позивачем квитанціях лише вказано про переказ нею власних коштів ОСОБА_10 .

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову частково.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп. (992 грн. 40 коп. х 2) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 185, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 01 вересня 2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 25 692 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року.

Суддя О.О. Першко