Справа № 351/257/20
Номер провадження №2/351/641/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення сервітуту,

встановив:

07.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення сервітуту.

12.02.2020 суддею Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собком В.М. відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення сервітуту.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2020 зазначену вище ухвалу залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2022 ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2020 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2020 скасовано, а справу направлено на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2022, цивільну справу № 351/257/20 передано на розгляд судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохову І.С.

Розглянувши матеріали цивільної справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід з таких підстав.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 28.09.2022 вбачається, що скасовуючи ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2020 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2020 та направляючи справу на розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд посилався на частину 6 статті 411 ЦПК України, згідно з якою підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню справи.

У цій справі Верховний Суд скасував судові рішення суду першої та апеляційної інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню справи, а отже справа повернута до Снятинського районного суду Івано-Франківської області для продовження розгляду. Продовження розгляду означає подальше провадження у справі тим же складом суду, незаконну ухвалу якого було скасовано.

Проте, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення сервітуту не було передано раніше визначеному складу суду, а розподілено автоматизовано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщобуло порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13, обов`язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено ч. 1 ст. 36 ЦПК України. На відміну від вирішення заяви про відвід у ЦПК України не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею до початку розгляду справи.

Водночас, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що з метою уникнення сумніву в об`єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді вбачається наявність підстав для самовідводу.

Таким чином, ураховуючи викладене вище, питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі, а в даному випадку до прийняття заяви до розгляду, як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу, так і шляхом подання відповідної заяви.

Отже, ураховуючи, щоцивільна справа № 351/257/20 не підлягає автоматизованому розподілу, а підлягає передачі раніше визначеному складу суду, на мою думку, це є обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, що виключає мою участь у розгляді цієї справи, у зв`язку з чим вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заявити самовідвід у цивільній справі № 351/257/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення сервітуту.

Вказану справу повернути до канцелярії Снятинського районного суду Івано-Франківської області для проведення необхідних дій відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ПОСОХОВ