Справа № 206/1281/22
Провадження № 2/206/612/22
12.09.2022 м.Дніпро
Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.,
при секретарі - Кравченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» в інтересах якого діє адвокат Терзі О.С. до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу,
12.05.2022 до суду з позовною заявою звернувся представник позивача, адвокат Терзі О.С., в інтересах ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо - транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 8499,90 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07 червня 2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.80).
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом з позовом подав до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.73-74).
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надавав, відзив не надавав. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
Судом встановлено, що 11 січня 2021 року в місті Дніпрі по пр.Слобожанському сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ДТП трапилось внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 2.9а, 12.1 Правил дорожнього руху України.
02.09.2020 року транспортний засіб Daewoo Nexia 1.5 GLE, д.н.з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , рік випуску 2007 застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 201123078 від 02.09.2020 у ПрАТ «СК «Саламандра» (а.с.28).
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (а.с.29-30).
Також судом досліджено матеріали, які надані позивачем, а саме відповідь від НПУ; повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку; додаток до повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку; копію посвідчення водія ОСОБА_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; заяву про страхове відшкодування; повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку; тимчасовий дозвіл; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 ; протокол огляду транспортного засобу від 22.01.2021 з фото таблицею до нього; ремонтна калькуляція; аркуш перевірки даних; страховий акт № 0030850.01.21/2; розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № № 0030850.01.21/2; претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу від 02.02.2022; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію свідоцтва; договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020; додаткова угода від 28.12.2020 до договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020; перелік переданих регрес них вимог № 01-22.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до наданих матеріалів справи, вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП є доведеною у відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, необхідно письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Так, 11.01.2021 року за вх. номером 417 до ПрАТ «СК «Саламандра» надійшло повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку від ОСОБА_2 (а.с.38-39).
26.11.2021 року був затверджений страховий акт № 0030850.01.21/2, відповідно до розрахунку стартового відшкодування до страхового акту (а.с.55).
01.02.2022 року з боку ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_2 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8499,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7304 (а.с.57).
02 січня 2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу№ 02.01.2020-СК, відповідно до якого ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» відступило, а ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» набуло право вимоги за грошовими забов`язаннями як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування (а.с.8-12).
На виконання відповідної умови, ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» сплачує кошти на користь ПрАТ «СК «Саламандра», шо підтверджується платіжними дорученнями від 14.01.2022 № 21; від 14.01.22 № 23; від 17.01.2022 № 39; від 18.01.2022 № 41; від 18.01.2022 №42; від 19.01.2022 №46; від 20.01.2022 № 47; від 20.01.2022 №48; від 31.01.2022 № 79;від 02.02.2022 № 87 (а.с.18-27).
Відповідно до акту прийому-передачі документів №20-01 від 02.02.2022 року та переліку переданих регресних вимог №01-22 за період з 01.01.2022 по 31.03.2022 року, зокрема, право вимоги за грошовими забов`язаннями як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування, до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за страховим випадком № 0030850.01.21/1 (а.с.15-17).
На підтвердження здійснених позивачем ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги від 07.04.2022, договір про надання професійної правничої допомоги №02/2022-АБ від 14.02.2022 року з додатковою угодою від цієї ж дати та детальний опис робіт (наданих послуг) до акту надання послуг від 14.02.2022 року, акт надання послуг від 29.04.2022 року (а.с.66-72).
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 38 ЗУ «Про страхування» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Окрім цього представником позива адвокатом Терезі О.С. заявлено вимогу про стягнення з відповідача на корисить позивача судові витрати на професійну правничу допомогу.
Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3ст. 137 ЦПК України).
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.
Щодо питання стягнення витрат на правову допомогу, враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне позов в цій частині задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 993,1166, 1077, 1082 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» в інтересах якого діє адвокат Терзі О.С. до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регрессу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.В. Нестеренко