№ 207/5586/21
№ 2-з/207/55/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Подобєд О.К.

при секретарі: Пильовій І.О.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Стребіж А.О. про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває в спільній сумісній властності подружжя та просила визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухоме майно, а саме: транспортний засіб KIA SPORTAGE, 1198 куб.см., 2012 року виписку, транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 525 667,00 грн. в рахунок компенсації 1/2 частки вартості транспортних засобів: KIA SPORTAGE, 1198 куб.см. HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску та судовий збір.

Адвокат Стребіж А.О. 18.04.2022 року надала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із забороною суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об`єкту нерухомості.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи у межах вирішення зазначеної заяви , судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Крім того, згідно заяви про забезпечення позову зазначені вимоги не пов`язані з предметом спору, оскільки позивачем у позовній заяві вказано визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухоме майно, а саме: транспортний засіб KIA SPORTAGE, 1198 куб.см., 2012 року виписку, транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 525 667,00 грн. в рахунок компенсації 1/2 частки вартості транспортних засобів: KIA SPORTAGE, 1198 куб.см. HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову належно не обґрунтовано необхідность забезпечення позову саме у спосіб накладення арешту на 1/2 частку квартири відповідача, а тому, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказана інформація в заяві представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях, доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову позивача також не надано.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.К. Подобєд