Справа № 457/1364/21
провадження №2/457/80/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , з яким у них є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2008 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 23 жовтня 2008 року і до повноліття. Син змінив імя на ОСОБА_4 . Починаючи з 01 вересня 2013 року відповідач аліменти сплачував не в повному обсязі, а з січня 2021 року не сплачував аліменти взагалі. А тому в нього виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 105 357 грн. 40 коп. Згідно складеним розрахунком неустойка за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2018 року 07 жовтня 2021 року становить 450 596 грн. 97 коп. Оскільки заборгованість по аліментах з 01 січня 2018 року по 07 жовтня 2021 року становить 83 967 грн., то і розмір неустойки буде складати 83 967 грн. А тому просить суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 83 967 грн. 00 коп.

Ухвалою Трускавецького міського суду від 14 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, про розгляд справи повідомлені належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 105 розірвано.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 квітня 2005 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками в свідоцтві зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено ОСОБА_4 .

На підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2008 року, 28 листопада 2008 року був виданий виконавчий лист №2-1580/2008р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23 жовтня 2008 року і до повноліття.

Частиною 3 статті 181 та частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства").

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 07 жовтня 2021 року, складеним с старшим державним виконавцем Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бублик Н.Р. у ході здійснення виконавчого провадження № 10543104 від 15 грудня 2008 року, заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2021 року становить 105 357,40 грн.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц (провадження №61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказів тієї обставини, що заборгованість виникла не з вини відповідача.

При розрахунку пені за прострочення сплати аліментів суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Згідно наданих ОСОБА_1 розрахунків розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, здійснених на підставі розрахунків від 07 жовтня 2021 року, пеня за несвоєчасну сплату ОСОБА_2 аліментів у період з 01 січня 2018 року по 07 жовтня 2021 року складає 405 596,97 грн.

Виходячи із норми ч.1 ст. 196 СК України, і те що заборгованість за період з 01 січня 2018 року по 07 жовтня 2021 року відповідача становить 83 967,00 грн., а тому розмір неустойки (пені) буде складати 83 967,00 грн.

Заборгованість зі сплати аліментів у боржника утворилася у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів. Відповідач не спростував розрахунку заборгованості, представленного позивачем, не надав суду належних доказів погашення ним такої заборгованості, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 83 967,00 грн. станом на 07 жовтня 2021 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 259, 264, 265ЦПК України, ст.196 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 83967,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: В. І. Марчук