Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2022 р. Справа № 608/2991/21

Номер провадження2/608/23/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третіх осіб: приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третіх осіб: приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві вказав, що в грудні 2021 року звернувся до Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для отримання довідки про відсутність заборгованості, де йому було повідомлено, що на виконанні в даному відділі знаходиться виконавчий напис приватного нотаріуса Швеця Р. О. № 15454 від 10 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 683 958,09 гривень на підставі кредитного договору №09/06/38МЧ від 29.09.2006 року. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15454 від 10 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Києївського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з нього в користьз акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»заборгованості в розмірі 683 958,09 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. В ході проведення судового розгляду справи подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач представник акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»в судове засідання не з`явився та подав письмові пояснення на позовну заяву, якими просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладених в даному клопотанні.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олеговичв судове засідання не з`явився та подав заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, Чортківський міськрайонний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився та подав заяву в якій просить справу розглядати без його присутності.

Суд, враховуючи заяву позивача, представника відповідача та третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для отримання довідки про відсутність заборгованості, де йому було повідомлено, що на виконанні в даному відділі знаходиться виконавчий напис приватного нотаріуса Швеця Р. О. № 15454 від 10 жовтня 2017 року про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 683 958,09 гривень на підставі кредитного договору №09/06/38МЧ від 29.09.2006 року. Вважає виконавчий напис № 15454 від 10 жовтня 2017 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

02 листопада 2009 року Чортківський районний суд Тернопільської області виніс заочне рішення № 2-613/2009 про дострокове розірвання кредитного договору № 09/06/38 від 29 вересня 2006 року та суму боргу в розмірі 4145,76 доларів США, що еквівалентно 31797,98 гривень.

10 жовтня 2017 року приватний нотаріус Швець Р. О. на підставі кредитного договору № 09/06/38 від 29 вересня 2006 року виніс виконавчий напис №15454 про стягнення з позивача заборгованості в сумі 26 530 доларів США, строк, за який провадиться стягнення 3966 днів, а саме з 29.09.2006 року по 08.08.2017 року. Зазначає, що рішенням Чортківського районного суду № 2-623/2009 від 02 листопада 2009 року з нього вже стягнуто заборгованість за кредитним договором № 09/06/38 починаючи з 29.09.2006 року.

Тобто до Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшло два виконавчих документи про стягнення заборгованості з позивача на підставі одного і того ж кредитного договору № 09/06/38МЧ та за один і той самий період, а саме з 29.09.2006 року.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Позивач зазначає, що договір на підставі якого нотаріус Швець Р.О. виніс виконавчий напис № 15454 від 10 жовтня 2017 року, не був нотаріально завірений.

Також, як вбачається із заяви АТ КБ «Приватбанк», адресованої начальнику Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Будзінській З.В. боржником ОСОБА_1 виконавчий лист № 2-8043/09, виданий 15.01.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області та виконавчий напис № 15454 від 10.10.2017 року приватного нотаріуса Швець Р. О. виконано в повному обсязі, борг сплачено.

Відповідно до п. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» №3425-ХП від 02.09.1993 (надалі-Закон № 3425-ХІІ) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону №3425-XII). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (надалі -Порядок).

Так, згідно зі ст.87 Закону № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону № 3425-ХІІ передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до положень п.п.1.1. п.1 глави 16 розділу II Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.1.2 п.1 глави 16 розділу II Порядку заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком

документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (надалі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Положеннями пункту 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

За приписами ст. 50 Закону №3425-ХІІ нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведеного можна дійти висновку про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі факт подання цих документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону №3425-ХІІ захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і фактом подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не сплив строк позовної давності та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року, №6-887цс17 від 05.07.2017 року, постанові Верховного Суду у справі №569/8884/17 від 14.08.2019 року та постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №137/1666/16-ц від 27.03.2019 року.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.І2 ст.28 ЦПК України: "Позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.", оскільки згідно Закону України „Про виконавче провадження" статті 24. „Місце виконання рішення" ч.1. „Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.", і згаданий вище виконавчий напис нотаріуса та постанова приватного виконавця фактично виконуються по місцю проживання боржника в Чортківському районі, то вважаю що ця заява та майбутній позов підсудні саме Чортківському районному суду, що в свою чергу забезпечить доступ до суду позивачу.

Відтак, суд приходить до висновку, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за реєстровим номером 15454, вчиненого 10 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичемпро стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 683 958,09 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40 гривень підлягають стягненню в його користь з відповідача.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 280-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , зареєстрованого в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»(, вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094), третіх осіб: приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича ( АДРЕСА_1 ), Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15454 від 10 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 683 958,09 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2991/21

Рішення рішення набрало законної сили " " _________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ________________ року.

Секретар: