ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24456/20

Провадження № 22-ц/4820/1663/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2022 року, суддя Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЛ+М» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, ТОВ «СТЛ+М» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позову, з урахуванням поданих уточнень вказала, що вона є власником автомобіля марки «Suzuki», р.н. НОМЕР_1 . 26.05.2020 року, приблизно о 01 год. 50 хв., на ділянці автодороги М-12 «Стрий-Знам`янка» вона, керуючи вказаним автомобілем, наїхала на купу щебеню, який знаходився на проїзній частині без будь-яких попереджувальних знаків, внаслідок чого автомобіль перекинувся та отримав механічні ушкодження. Вказане ДТП, за твердженням позивача, трапилося внаслідок неналежного утримання відповідної ділянки дороги балансоутримувачем, Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області та незабезпеченням безпеки дорожнього руху при виконанні робіт із ремонту та конструкції цієї ділянки дороги підрядником ТОВ «СТЛ+М». Відповідно до висновку №103 від 20.07.2020 року судової автотоварознавчої експертизи, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SUZUKІ» становить 298133,56грн. (без ПДВ). Окрім цього, у результаті ДТП, позивач була змушена оплатити послуги евакуатора на суму 7000 грн.

Внаслідок заподіяння механічних пошкоджень автомобілю, їй завдано також і моральних страждань, розмір моральної шкоди визначено у 50000 грн.

Просила стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг в Хмельницькій області та ТОВ «СТЛ+М» майнову шкоду в розмірі 305133,56 грн., 50000 грн. моральної шкоди, а також понесені нею судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.08.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з недоведеності факту протиправності дій відповідачів та їх працівників, відсутності причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наслідками у вигляді шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування скарги апелянт послалася на неврахування судом відео та фото доказів обставин ДТП та його наслідків.

Зокрема, на долученому до справи електронному носію міститься відеофайл, який відображає рух автомобіля у темну пору доби по правій смузі автомобільної дороги, раптова поява у світлі фар купи щебеню, яка стала причиною ДТП.

Посилання відповідачів, а також свідка зі сторони відповідачів, на той факт, що за декілька кілометрів до місця ДТП знаходився інформаційний щит, який попереджав про проведення ремонтних робіт, не свідчить про забезпечення безпеки руху на всій ділянці дороги, зокрема, на тій, де трапилася ДТП, оскільки дорожніх знаків безпосередньо перед перешкодою, яка призвела до ДТП, встановлено не було.

Судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких насип щебеню, який спричинив ДТП, був розсипаний як на обочині дороги, так і на смузі руху, безпосередньо перед перешкодою жодних попереджувальних знаків чи інженерних споруд не було.

Посилання суду на преюдиційність постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2020 року у справі №686/22198/20 не є обґрунтованим, оскільки провадження у справі було закрито у зв`язку із порушеннями норм матеріального та процесуального права при складенні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , а не за відсутності складу адміністративного правопорушення у діях останнього.

У відзивах на апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області та ТОВ «СТЛ+М» підтримали оскаржуване судове рішення. При цьому, Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області зауважила, що відповідальність за ДТП в даному випадку повинно нести ТОВ «СТЛ+М», яке на підставі договору підряду виконувало ремонтні дорожні роботи на замовлення Служби.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили, підтримали рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Suzuki», р.н. НОМЕР_1 .

26.05.2020 року, приблизно о 01 год. 50 хв., на ділянці автодороги М-12 «Стрий - Знам`янка» км. 256+600, ОСОБА_1 , керуючи вказаним транспортним засобом, наїхала на купу щебеню, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

06.04.2020 року між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області та ТОВ «СТЛ+М» було укладено договір №100/20 на капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (через Вінницю) км 253+100 км 256+700.

У порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язався на власний ризик, своїми силами, засобами та матеріальними ресурсами виконати роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (через Вінницю) км 253+100 км 256+700, за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів), відповідно до проектно-кошторисної документації і технічного завдання, викладеного в тендерній документації торгів, та здати їх в порядку і строки (терміни) встановлені цим договором. Замовник зобов`язався прийняти і оплатити закінчені надані послуги (виконані роботи) по мірі надходження на його рахунок коштів передбачених на такі цілі.

Факт проведення ремонту на ділянці автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (через Вінницю) км 256+600 представник ТОВ «СТЛ+М» в судовому засіданні визнав.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2020 року, яка залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2021 року, провадження у справі №686/22198/20 відносно виконроба ТОВ «СТЛ+М» ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2021 року, схема ДТП, додана до матеріалів справи, не відповідає доданим до неї фотознімкам. На узбіччі дороги знаходився будівельний матеріал для виконання земельних робіт, які передують укладанню дорожнього покриття, а на схемі ДТП зафіксовано, що матеріал знаходився на дорожній смузі.

ОСОБА_1 пояснила, що 26.05.2020 року, приблизно о 01 год. 50 хв. вона керувала транспортним засобом «Suzuki Vitara», р.н. НОМЕР_1 , в напрямку перехрестя доріг М-03 та М-12 у напрямок м. Тернопіль, їхала із увімкненим ближнім світлом фар у крайній правій смузі. Бачила знаки про ремонт дороги, вони були розташовані більше ніж за 3 км від місця ДТП. Під час руху її осліпив зустрічний транспортний засіб, і раптово в зоні видимості фар вона побачила купу щебеню, однак уникнути зіткнення їй не вдалося.

Згідно з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складеним 26.05.2020 року о 04 год. 30 хв. уповноваженою особою УПП в Хмельницькій області, покриття проїзної частини має на поверхні осип щебеню.

Зі змісту тимчасової схеми організації на капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 253+100 км 257+900 вбачається, що на ній розташовані попереджувальні знаки про проведення дорожніх робіт та заборонні знаки про обмеження швидкості на вказаній ділянці дороги.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що орієнтовно за 300-400 метрів побачив світло фар. Коли під`їхав, ДТП уже сталася. Насип був на обочині та на смузі дорожнього руху. Чи були відповідні попереджувальні дорожні знаки, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_1 , суду пояснив, що в момент ДТП перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу. Вночі була обмежена видимість, він помітив дорожній знак про те, що встановлено нові дорожні знаки попереду, організовано об`їзд і виїзд на трасу. Був знак обмеження швидкості 50 км, дорога не мала розмітки, справа був бордюр, попід край якого їхала його дружина. Дорожні знаки були, але їх дія обмежувалася перехрестям.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що безпосередньо перед ДТП 26.05.2020 року, дорожні знаки стояли на початку ремонтної дільниці, а також після кожного перехрестя, які діють до наступного перехрестя. Щебінь був на обочині, за 30 м був паркан і сигнальні стовпчики.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди, необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №902/320/17).

Згідно з частиною третьою статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції, чинній на час настання ДТП), учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до статі 10 Закону України «Про автомобільні дороги» (у редакції, чинній на час ДТП) державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України (правонаступником якої відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України», є Державне агентство автомобільних доріг України), що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» (у редакції, чинній на час ДТП) органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України органом управління автомобільними дорогами у Хмельницькій області є Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області.

Пунктом 1.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Хмельницькій області (далі - Положення) передбачено, що така є державною організацією, яка належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України.

Відповідно до пункту 2.1 Положення метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд.

Згідно з пунктами 1-3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталися з причин незадовільного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладене позначення дорожніми значками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

За приписами пунктів 2, 5, 10 розділу 1 «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року, №198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року, №198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

У розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Правил утримання визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Отже, у розумінні наведених положень, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Крім того, положеннями частини другої статті 1172 ЦК України визначено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди за змістом частини другої статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема, наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника.

Отже, якщо шкоду завдано підрядником, який діяв за завданням замовника та під його контролем за безпечним виконанням робіт, то відповідно до частини другої статті 1172 ЦК України відшкодувати її повинен замовник.

Аналогічний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №923/342/16, від 16.04.2020 року у справі №904/5489/18.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок неналежного утримання автомобільної дороги М-12 «Стрий-Знам`янка» на ділянці, де трапилася ДТП, відповідальність за відповідну шкоду має нести Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області, оскільки саме на неї державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Хмельницькій області (постанова Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі №447/938/14-ц).

ТОВ «СТЛ+М» як підрядна організація, є неналежним відповідачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову стосовно даного відповідача.

Дорожні роботи - роботи, пов`язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху. Знак 1.37 «Дорожні роботи» позначає ділянку дороги, на якій виконуються дорожні роботи (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 10.3.38 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (чинні на час ДТП), знак 1.37 «Дорожні роботи» потрібно встановлювати перед місцями проведення будь-яких видів робіт на дорозі. За умов, коли знак неможливо встановити згідно з вимогами, викладеними в п. 10.3.2. і п. 10.3.4., допускають установлювати другий 1.37 безпосередньо біля початку ділянки проведення робіт, при цьому за початок ділянки потрібно вважати перший за ходом руху напрямний або огороджувальний пристрій. У разі проведення короткострокових робіт, пов`язаних із профілактичним оглядом колодязів підземних інженерних мереж або прибирання проїзної частини, допускають установлювати один знак 1.37 на пересувній опорі на відстані від 10 м до 15 м від місця проведення робіт. На дорогах, що мають щонайменше дві смуги руху в одному напрямку, знак 1.37 потрібно застосовувати разом зі знаками 4.7 (Об`їзд перешкоди з правого боку) і 4.8. (Об`їзд перешкоди з лівого боку), які використовують для позначення лінії відхилення траєкторії руху транспортних засобів у місцях проведення ремонтних робіт, знаками 5.24.1 (Зміна напрямку руху на дорозі з розділювальною смугою) і 5.24.2 на дорогах, що мають розділювальну смугу, й потрібно встановлювати згідно з вимогами пп. 10.3.2 і 10.3.4.

Якщо перед ділянкою дороги, де проводять дорожні роботи, застосовано й інші знаки, то знак 1.37 потрібно встановлювати першим за ходом руху, крім випадку, коли поза населеними пунктами застосовано знак 5.6 9 (Схема об`їзду).

Відповідно до пунктів 10.3.2, 10.3.4 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» поза населеними пунктами попереджувальні знаки, крім знаків 1.4.1 1.4.3, 1.29 1.31.6, потрібно встановлювати на відстані від 150 м до 300 м, а в населених пунктах на відстані від 50 м до 100 м до початку небезпечної ділянки. Якщо початок небезпечної ділянки закритий від водія крутим поворотом, переломом поздовжнього профілю, спорудою тощо допускають установлювати попереджувальні знаки на іншій відстані, яку зазначають у цьому разі на табличці 7.1.1.

Знаки 1.8, 1.13 - 1.16, 1.25, 1.27, 1.28, 1.33, 1.37 потрібно повторно встановлювати поза населеними пунктами, а знаки 1.33, 1.37 і в населених пунктах. Другий знак повинен бути встановлений на відстані не меншій ніж 50 м від початку небезпечної ділянки.

Згідно з п.п. 11.1. - 11.2. Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, що складений 26.05.2020 року, план-схему ДТП, а також наданий позивачем запис з відеореєстратора автомобіля з фіксацією обставин ДТП, який було переглянуто в судовому засіданні та відео файлу, на якому зафіксована частина автодороги, де трапилось ДТП, колегія суддів вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що механічні пошкодження на належному їй транспортному засобі, ураховуючи їх характер та локалізацію, виникли за обставин, на які вказав позивач у своїй позовній заяві, а саме, наявність на смузі руху купи щебеню, яка знаходилася безпосередньо на проїжджій частині дороги, що перегороджувала рух автомобілю позивача, який рухався лінійно якнайближче до правого краю проїзної частини автодороги.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на відсутність у справі доказів на підтвердження доводів відповідачів щодо встановлення відповідних дорожніх знаків про проведення дорожніх робіт та відповідної огорожі зі стовпчиків, як того вимагають вищенаведені ДСТУ та Правила дорожнього руху на дату та час вчинення ДТП, 26.05.2020 року, приблизно 01 год. 50 хв.

В той же час, як вбачається зі змісту відео та фото матеріалів, наданих ОСОБА_1 такі дорожні знаки та огорожа на автомобільній дорозі були відсутні.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, приймаючи до уваги, що відповідно до висновку №103 від 20.07.2020 року судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SUZUKІ», р.н. НОМЕР_1 , становить 298133,56 грн. внаслідок пошкодження автомобіля та внаслідок понесення витрат на послуги евакуатора для транспортування пошкодженого автомобіля з Хмельницької області до Львівської області становить 7000 грн., а всього 305133,56 грн., саме ця сума майнової шкоди підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Окрім цього, в результаті ДТП ОСОБА_1 було заподіяно моральної шкоди, що виразилось у переживаннях щодо пошкодження її майна.

Виходячи з роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи з глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів дійшла висновку, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди є грошова сума у розмірі 20000 грн., яка є достатньою для розумного задоволення потреб ОСОБА_1 , що не призводить до її безпідставного збагачення.

Посилання суду на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин щодо неналежного стану утримання ділянки дороги, на якій відбулася ДТП, відсутність клопотання про проведення судової автотехнічної, дорожньо-технічної експертиз чи-то експертизи стану доріг та дорожніх умов, які б містили висновки щодо причино-наслідкового зв`язку між порушеннями та настанням ДТП за участі позивача, не є обґрунтованими, позаяк питання щодо заявлення відповідного клопотання мали б ініціювати саме відповідачі, спростовуючи презумпцію заподіювача шкоди. Однак відповідачі такого клопотання не заявляли, відтак не довели, що настання ДТП зумовлено саме протиправними діями водія транспортного засобу, зокрема, внаслідок неправильної оцінки дорожньої обстановки, недотримання Правил дорожнього руху тощо.

Обов`язок доказування власної правової позиції у справі не може полягати лише у спростуванні протилежною стороною доводів іншої сторони, а насамперед полягає у доведенні стороною власної правової позиції.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 року у справі №373/546/21 та від 26.01.2022 року у справі №750/8507/18).

Постанова Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2021 року про закриття адміністративного провадження щодо виконроба ТОВ «СТЛ+М» ОСОБА_3 є обов`язковою при ухваленні рішення в іншій справі при розгляді питання про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, що притягалася до адміністративної відповідальності, в тому числі в частині чи мали місце відповідні дії (бездіяльність) такої особи та чи вчинені вони даною особою. Таким чином, ухвалення відповідної постанови Хмельницьким апеляційним судом про закриття адміністративного провадження відносно виконроба ТОВ «СТЛ+М» ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, не спростовує факт заподіяння позивачу шкоди за обставин, про які остання зазначила у своїх вимогах, а також причинно-наслідкового зв`язку між неналежним утриманням автомобільної дороги балансоутримувачем та настанням несприятливих наслідків у вигляді ДТП.

Відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП також підтверджується тією обставиною, що за наслідками ДТП стосовно позивача, як водія автомобіля марки «SUZUKІ» р.н. НОМЕР_1 , протокол щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна працівниками поліції, не складався.

Судом першої інстанції було невірно надано оцінку наявним у справі доказам, неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, зі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3251,21 грн.:(325133,56 грн.х100%:355133,56грн.=91,55%х3551,33 грн.:100%=3251,21 грн.).

При зверненні до апеляційного суду позивач сплатила 5327 грн., в той час як апеляційна скарга задоволена на 91,55%, тому з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги на користь апелянта з відповідача підлягає стягнення 4876,87 грн. судових витрат: (91,55%х5327 грн.:100%=4876,87 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 305133 грн. 56 коп. майнової та 20000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 3251 грн. 21 коп. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 4876 грн. 87 коп. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

О.І. Талалай