Провадження № 2/761/2673/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

-відключення у нього радіоточки відповідачем від мережі проводового мовлення визнати незаконним;

-зобов`язати відповідача здійснити підключення радіоточки до мережі проводового мовлення, відновивши таким чином роботу проводового радіомовлення;

-стягнути з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Вимоги обгрунтовані тим, що до квартири АДРЕСА_1 позивач разом із родиною вселився у 1991 році коли там знаходилася працююча радіоточка й працювало у квартирі проводове радіомовлення, за користування якою позивач сплачував.

В травні 2019 року радіо припинило працювати без будь-якого попередження. На звернення позивача щодо підстав відключення, отримав відповідь про те що послуги припинили надавати 15.05.2019 року у зв`язку з їх несплатою.

В той же час позивач зазначає, що Правила користування проводовим мовленням, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №484 від 22.05.1997 року не передбачають право відповідача в односторонньому порядку відключати радіоточку. У випадку несплати відповідач мав звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Внаслідок відключення радіоточки був принижений престиж позивача і ділова репутація як науковця і як керівника правозахисної організації, а тому він оцінив моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року було відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

11.12.2020 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач не сплачував за отримані послуги внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 372,79 грн., а тому з 15.05.2019 року позивачу було припинено надання послуг дротового радіомовлення. В частині відшкодування моральної шкоди представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено порушення його прав та розміру спричиненої шкоди, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

23.12.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, однак позивач не надав суду доказів направлення відповіді на відзив стороні позивача.

Сторони не звертались до суду із клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Як встановлено судом, за місцем проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 була встановлена радіоточка №110882.

Як вбачається з відповіді ПАТ «Укртелеком» від 27.06.2019 року за №05201176-вих-12і260, через повну відсутність оплати отриманих телекомунікаційних послуг за номером телефону НОМЕР_1 та послуг проводового радіомовлення протягом березня 2019 року- квітня 2019 року станом на 01.05.2019 року на особовому рахунку позивача № НОМЕР_2 виникла дебіторська заборгованість у сумі 372,79 грн. Дію договору про надання послуг проводового радіомовлення припинено з 15.05.2019 року у односторонньому порядку за наявність дебіторської заборгованості.

Позивач не надав суду доказів належної сплати послуг проводового радіомовлення (до 15.05.2019 року), хоча в позовній заяві стверджував про належне виконання зобов`язань щодо сплати за отримані послуги.

Як вбачається, 08.10.2009 року між сторонами був укладений Договір №1871 про надання телекомунікаційних послуг.

За вказаним договором відповідач мав надавати загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах замовлених Абонентом, а Абонент зобов`язався своєчасно оплачувати отримані Послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно з договором, позивачу надавались послуги телефонного зв`язку та в квартирі наявна радіоточка.

Частина 2 статті 63 Закону України «Про телекомунікації» визначає, що умовами надання телекомунікаційних послуг є:

1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації;

2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

При зверненні до суду з позовом позивач посилався на Правила користування проводовим мовленням, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 1997 р. N 484.

Однак зазначена постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету міністрів України від 9 серпня 2005 р. N 720.

На даний час відповідно до Законів України "Про телекомунікації", "Про телебачення і радіомовлення", "Про радіочастотний ресурс України", "Про захист прав споживачів", "Про захист персональних даних", інших нормативно-правових актів і встановлюють загальний порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг діють правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295.

Як визначається в постанові, основна радіотрансляційна точка проводового радіомовлення (основна радіоточка) - радіоточка, на яку звукове мовлення подається через обмежувача;

повідомлення споживача - повідомлення, що надсилається споживачеві у будь-якій формі;

припинення надання послуг (послуги) - остаточне припинення оператором, провайдером надання споживачеві однієї/кількох або всіх послуг внаслідок припинення дії договору або зміни умов договору, а також у випадках, передбачених Законом України "Про телекомунікації" та цими Правилами;

радіотрансляційна точка проводового радіомовлення (радіоточка) - пристрій, до якого підключають гучномовець для приймання радіопрограм.

Пункт 68 постанови визначає порядок надання та отримання послуг проводового радіомовлення за яким розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або наступної оплати.

Оператор, провайдер зобов`язаний пропонувати та надавати споживачам на їх вибір послуги (пакети послуг) на умовах, які передбачають попередню (авансову) та/або наступну оплату.

Споживачі здійснюють розрахунки з оператором телекомунікацій самостійно або через суб`єктів господарювання, що відповідно до законодавства мають право приймати платежі.

Зазначеною постановою також регулюється порядок надання та отримання послуг проводового радіомовлення.

Пункт 125 Постанови визначає, що Оператори мереж проводового радіомовлення надають такі послуги:

1) установлення радіоточок;

2) переустановлення радіоточок;

3) тимчасове відключення радіоточок;

4) повторне включення радіоточок;

5) установлення вуличних гучномовців;

6) переоформлення договору на користування радіоточкою;

7) забезпечення синхронного перекладу, звукопідсилення (озвучення в приміщеннях та на відкритому просторі);

8) трансляція сигналів оповіщення у разі виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного чи воєнного стану;

9) надання студій для створення радіопрограм;

10) надання мереж, каналів проводового радіомовлення у користування телерадіоорганізаціям, які отримали відповідну ліцензію.

Установлення радіоточок здійснюється централізовано під час будівництва та реконструкції будинків, а також за заявами фізичних і юридичних осіб (п.126 Постанови).

Як визначено п.128 Постанови, фізичні особи, які проживають у радіофікованих квартирах, є індивідуальними абонентами проводового радіомовлення за умови укладення договору з оператором мереж проводового радіомовлення.

Пунктом 137 Постанови передбачено, повторне включення радіоточок у мережу проводового радіомовлення здійснюється за письмовою заявою абонента згідно з діючими тарифами.

Крім того, пункт 145 Постанови визначає, що розрахунки за послуги проводового радіомовлення здійснюються згідно з цими Правилами.

Крім того, АТ «Укртелеком» затверджено Умови та порядок надання електронних комунікаційних послуг.

Згідно з п.1.3 Умов, Умови встановлюються та змінюються Укртелекомом в односторонньому порядку. Умови, зміни та доповнення до них затверджуються наказом Укртелекому та набирають чинності з дати, визначеної в наказі про їх затвердження, але не раніше, ніж через 7 (сім) календарних днів після розміщення (оприлюднення) на офіційному веб-сайті Укртелекому https://ukrtelecom.ua. При цьому Абонент зобов`язаний самостійно слідкувати за зміною діючих Умов, цін/тарифів/умов обслуговування, оприлюднених відповідно до законодавства та цих Умов. Умови, зміни та доповнення до них доводяться до відома Абонентів шляхом розміщення у куточках споживачів (покупців) у місцях продажу електронних комунікаційних послуг та обслуговування споживачів Укртелекому, на веб-сайті Укртелекому (https://ukrtelecom.ua). Ці Умови надаються в паперовому вигляді лише на вимогу Абонента.

Умови є складовою частиною укладеного між Укртелекомом та Абонентом Договору. Підпис Абонента на Договорі, або укладання Договору в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України, свідчить про ознайомлення та надання згоди Абонента з цими Умовами і взяття Абонентом зобов`язань щодо виконання укладеного Договору та цих Умов (п.1.4 Умов).

Повідомити Укртелеком про свою незгоду з внесеними змінами та/або доповненнями до цих Умов, подавши особисто письмову заяву (для фізичних осіб) або надіславши листа поштою (для юридичних осіб), протягом 7 (семи) днів з дати їх опублікування. Така незгода є відмовою Абонента в односторонньому порядку від продовження отримання Послуг за ініціативи Абонента і Абонент зобов`язаний розірвати договір до дати (не включно) набрання чинності відповідними змінами та доповненнями. Якщо Абонент не розірвав договір та продовжив користуватись Послугами, відповідно Абонент своїми діями підтвердив згоду із змінами та/або доповненнями до цих Умов (п.4.2.4 Умов).

Умови визначають, що припинення надання Послуг - остаточне припинення Укртелекомом надання Абоненту однієї/кількох або всіх послуг внаслідок припинення дії Договору або зміни умов Договору, а також у випадках, передбачених законом.

Як визначає стаття 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема:

5) виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги;

6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

В той же час, згідно зі ст.38 Закону України «Про телекомунікації», Оператори телекомунікацій мають право, зокрема, на:

8) скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг.

Як встановлено судом, відповідач надавав послуги належним чином, а позивач власні зобов`язання щодо сплати отриманих послуг, що передбачені Договором, не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач не надав доказів належного виконання власних зобов`язань в частині сплати за отримані послуги. А тому, враховуючи, що діюче законодавство та п.3.2.5 Договору надає право відповідачу у випадку неналежної сплати за отримані послуги, припинити їх надання, суд вважає що дії відповідача в частині відключення радіоточки не суперечить діючому законодавству та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині -зобов`язання відповідача здійснити підключення радіоточки до мережі проводового мовлення, відновивши таким чином роботу проводового радіомовлення, оскільки позивач не позбавлений можливості сплатити заборгованість за надані послуги, внаслідок чого буде відновлено надання послуг проводового радіомовлення.

Згідно з положеннями ч.5 ст.39 Закону України «Про телекомунікаційні послуги» передбачено, що Оператори, провайдери телекомунікацій не мають права відмовляти в подальшому наданні загальнодоступних послуг особам з інвалідністю I та II груп усіх категорій, поточна заборгованість яких за отримані послуги не перевищує трьох мінімальних пенсій за віком.

В той же час суд не вбачає підстав для застосування при вирішенні даного спору зазначеної норми, оскільки послуги проводового мовлення не належать до загальнодоступних послуг.

Що ж стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди варто зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень зазначеної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Суду на підтвердження обґрунтування моральної шкоди не надані докази факту заподіяння позивачеві моральних страждань, а тому з врахуванням зазначеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що позивачем не доведено заявлені вимоги належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула