Справа №385/1352/22
Провадження № 2/385/416/22
У Х В А Л А

23.11.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання - Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайворон Кіровоградської області заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Іванова Олексія Вікторовича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Іванова О.В. про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно із поданням позовної заяви до суду, 21.11.2022 року представник позивача, адвокат Іванов О.В. звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, власником якого є громадянин ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що Громадянин ОСОБА_3 21.10.2019 року отримав в борг від громадянина ОСОБА_1 грошові кошти - чотирнадцять тисяч чотириста (14400) доларів США, про що написав розписку, згідно якої, зобов`язався повернути отримані кошти в повному обсязі позивачу в строк до 31.12.2019 року. Однак, ні в зазначений в розписці строк (31.12.2019), ні станом на день подання позовної заяви, отримані грошові кошти відповідач позивачу не повернув. При намаганні позивача з`ясувати обставини неповернення відповідачем грошових коштів, відповідач ігнорує позивача. Враховуючи викладені обставини, позивач вимушений звернутись із позовною заявою до суду за захистом своїх цивільних прав, порушених відповідачем. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням курсу НБ України до іноземних валют та 3% річних від простроченої суми, станом на 21.11.2022 року становить 572249,51 гривні, що і є ціною позову. Крім цього, в разі задоволення позову, відповідач має сплатити позивачу понесені витрати, пов`язані із судовим розглядом справи в сумі 12975 гривень.

Оскільки відповідач добровільно відшкодовувати суму боргу та витрати, пов`язані із судовим розглядом справи не має бажання, уникає контактів з позивачем та його представником щодо обговорення ситуації, пов`язаної з поверненням боргу, існує велика ймовірність, що відповідач, з метою уникнення примусової реалізації органами виконавчої служби для погашення боргу перед позивачем рухомого та нерухомого майна, власником якого він є, до вирішення справи в судовому порядку реалізує (чи переоформить) рухоме та нерухоме майно. В зв`язку з викладеним, існує необхідність в забезпеченні позову на суму 585224,51 гривні шляхом накладення судом арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151ЦПК України).

Згідно п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як на підставу для задоволення заяви про забезпечення позову, заявник покликається на те, що ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

На думку суду заходи забезпечення, про вжиття яких просить заявник, не стосуються предмету спору та не можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між сторонами з приводу позики коштів, при цьому оригінал розписки суду не надано.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи ні позивач, ні представник позивача до суду не надали доказів того, яке рухоме та нерухоме майно перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 , а тому не зрозуміло на яке майно відповідача необхідно накласти арешт, його розмір та вартість.

Суд звертає увагу, що вимоги позову не є безспірними і потребують доведення в судовому засіданні.

Слід врахувати, що за змістом закону заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не можна визнати співмірним із заявленими позовними вимогами у даній справі, оскільки позивач просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача не зазначаючи його кількість та вартість.

Також, як вказано вище, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання у спорі.

Єдиною позовною вимогою у справі є стягнення коштів за договором позики.

Тобто, виконання можливого рішення суду про задоволення позову,не залежатиме від відчуження чи вчинення будь-яких дій щодо майна про яке йдеться та можливе рішення суду про стягнення коштів може бути виконане незалежно від дій, про заборону вчинення яких просить позивач.

Зважаючи на вказане суд вважає, що заходи забезпечення, про вжиття яких просить позивач не слід вважати співмірними позовним вимогам та такими, що вплинуть на можливість виконання можливого рішення про задоволення позову чи утруднення його виконання, а навпаки такими, що безпідставно обмежують права та інтереси особи.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Іванова Олексія Вікторовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, власником якого є громадянин ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. М. Гришак