Справа № 346/2788/22
Провадження № 2/346/1198/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Копильців І.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вжовтні 2019 року познайомилась з відповідачем ОСОБА_2 , з яким почала зустрічатись, а з грудня 2019 року почали спільно проживати як сім`я без реєстрації шлюбу.

Для зміцнення сім`ї, вони вирішили народити спільну дитину. Оскільки довший час, вона, позивач, не могла завагітніти, тому вони спільно з відповідачем звернулись за допомогою до медичних працівників в Державний заклад «Прикарпатський центр репродукції людини».

Після проведення ряду обстежень та консультацій з лікарями вказаного медичного закладу, вони вирішили провести ЕКО (Екстракорпоральне запліднення).

У вересні 2020 року медичними працівниками ДК «Прикарпатський центр репродукції людини» за їх спільною заявою щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій, їй було проведено ЕКО. Після даної процедури, вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_3 .

Пологи були передчасними, тому вона з дитиною в період з 14.04.2021 року по 14.05.2021 рік знаходилась на лікуванні в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі. Відповідач за весь час їхнього перебування в перинатальному центрі жодного разу їх не відвідав. Перший раз побачив сина при виписці - 14.05.2021 року.

В травні 2021 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та на підставі ч.1 ст. 135 СК України, проведено реєстрацію народження сина та видано свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_4 . Також в травні 2021 року відбулося хрещення сина ОСОБА_5 . Після хрещення сина, відповідач ще деякий час цікавився дитиною, проте згодом, перестав цікавитися здоров`ям дитини, надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та брати безпосередню участь у вихованні дитини.

На даний час відповідач не визнає своє батьківство, тому, вона змушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В добровільному порядку домовитись з ним щодо сплати аліментів на утримання дитини не представилося можливим. Дитина часто хворіє, потрібно значні кошти на лікування сина. Вона, позивач, на даний час не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку. Їй самій важко утримувати дитину. Враховуючи підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг, підвищення цін на продукти харчування, одяг, інші необхідні речі повсякденного вжитку, вона не може в повній мірі забезпечити дитину матеріально.

Відповідач, є здоровим, працездатним та матеріально забезпеченим. Працює офіційно в Коломийському відділі поліції ГУНП в Івано-Франківській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції та отримує високу заробітну плату, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

На підставі вищенаведеного позивач просить суд, визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внести зміни до актового запису № 403 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у К оломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зазначивши батьком - відповідача ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Юркевич Х.М. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Репало О.О. подав до суду відзив, в якому просив позов задовільнити частково, відмовити в стягненні з відповідача судових витрат, оскільки відповідач є учасником бойових дій і звільнений від сплати судового збору, в решті відповідач позов визнав.

Представник Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечили.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи встановлено, що згідно виписки з карти подружньої пари № НОМЕР_1 (жінка ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_2 ) спеціалізованого консультативно лікувального відділення допоміжних репродуктивних технологій Державного закладу «Прикарпатський центр репродукції людини», позивач ОСОБА_1 1989 року народження, жителька смт. Печеніжин, Коломийського району, Івано-Франківської області вперше 04.09.2020 р. звернулася до вказаного центру. Після ембріотрансферу пацієнтка ОСОБА_1 завагітніла, виносила та народила дитину, батьком якої є відповідач по справі (а.с. 14, 15, 16, 17, 19).

З виписки із карти новонародженого № 819 видно, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила хлопчика (а.с. 21).

Відповідно до довідки №1056 від 24.05.2020 р. позивач ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі з приводу догляду за передчасно народженою дитиною з 04.14.2021 року по 14.05.2021 р. (а.с. 20).

В травні 2021 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на підставі ч.1 ст. 135 СК України, проведено реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Позивач зазначила, що в травні 2021 року відбулося хрещення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученою до матеріалів справи фототаблицею і як видно з даної фототаблиці відповідач був присутнім хрещенні дитини і цікавився дитиною (а.с. 25-29).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до висновку викладеному в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що особливості предмету доказування у даній категорії справ, СК України не визначені. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Позивач в позові просила призначити по даній справі для встановлення біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судову медичну молекулярно-генетичну експертизу, однак така потреба відпала, в зв`язку з визнанням в цій частині відповідачем позову.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суми прожиткового мінімуму на 2022 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і на даний час (з 01 липня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2201 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей відповідного віку, а також те, що відповідачем визнано повністю позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність, а також визнання відповідачем позову в частині визнання батьківства та стягнення аліментів, дійшов висновку, що в ході розгляду справи позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про батька дитини та стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_4 , підлягають задоволенню.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення ОСОБА_2 , як учасника бойових дій, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача судового збору, не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та ст.121,128,133,134, 136,180, 182, ч.1 ст.184, ст.191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису № 403 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зазначивши батьком - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В решті відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 ;

Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місцезнаходження, м. Коломия, вул. Міцкевича, 2, Івано-Франківська область, .

Суддя Беркещук Б. Б.