Справа № 369/8371/22
Провадження № 2-о/369/265/22
16.12.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.
при секретарі: Миголь А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Боярська міська рада, Фастівського району Київської області, Державний нотаріус Панікар Валентина Миколаївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -
06.09.2022 року заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що вона з 2004 року проживала з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проживали в одному будинку, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, але шлюб не реєстрували.
Місцем проживання їх сім`ї було житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Факт проживання однією сім`єю, заявник доводить тим, що вони з ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за однією адресою, вели спільне господарство до дня його смерті, вона опікувалась ним під час довгої та тяжкої хвороби та поховала його за власні кошти, що підтверджує Акт депутата Боярської міської ради Фастівського району, Київської області також цей факт засвідчують сусіди.
Враховуючи викладене, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2004 року до дня його смерті.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2022 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.
У судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду надав письмове клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та заявник не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 2004 року проживала з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проживали в одному будинку, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, але шлюб не реєстрували.
Місцем проживання їх сім`ї було житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Факт проживання однією сім`єю, заявник доводить тим, що вони з ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за однією адресою, вели спільне господарство до дня його смерті, вона опікувалась ним під час довгої та тяжкої хвороби та поховала його за власні кошти, що підтверджує Акт депутата Боярської міської ради Фастівського району, Київської області також цей факт засвідчують сусіди.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відповідно до Акта депутата Боярської міської ради VIIІ скликання від 08.09.2021 року № 1398 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне домашнє господарство.
Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.
В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.
Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.
Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.
Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.
Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Так, судом встановлено тривале проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до її смерті та ведення ними спільного господарства, надання взаємної допомоги, були пов`язані спільним побутом, починаючи з 2004 року по день смерті ОСОБА_2 .
Зазначені обставини повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.3, 21, 36 СК України, ст.ст. 2, 81,263-265, 273 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити повністю.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2004 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А.Я. Волчко