Справа № 333/1881/22
Провадження № 2/333/2409/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши позовну заяву адвоката Малишевої Олени Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач та відповідач по справі перебували з 07.09.2007 у шлюбі, зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 550.

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких я додаю до позову.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року шлюб між ними було розірвано (рішення суду по справі № 333/5063/17, провадження № 2/333/2379/17).

16 серпня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 17.07.2017.

Позивач просить Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судове засідання позивач та її представник повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі

Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не надходив. У ході проведення підготовчого судового розгляду 25.08.2022 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Треті особи, повідомлені своєчасно та належним чином,надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того до справи було долучено акт обстеження умов прожовування позивача та спільних з відповідачем дітей, а також висновок щодо розв`язання спору.

Враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, та з огляду на думку всіх учасників справи, судом прийнято рішення згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Установлені судом фактичні обставини у справі

До суду звернулась ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідач по справі є батьком зазначених дітей.

Починаючи з 2017 року з часу розлучення ОСОБА_2 разом зі спільними доньками не проживає, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального світогляду.

Всі питання щодо виховання дітей вирішуються матір`ю самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні матері. Діти потребують додаткового лікування, а батькові це відомо, проте жодної допомоги батько дітям не надає, а також він зловживає своїми обов`язками щодо дітей за кордон.

Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між матір`ю та дітьми склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей.

Позивач прийшла до твердого висновку, що Відповідач повністю відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, а змінити його поведінку та ставлення до дітей неможливо і тому вважає за необхідне звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно до інформації за №209/01/-15 від 10.05.2021 року КНЗ «ЦПМСД № 6» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради підтверджено перебування дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку в амбулаторії № 9 з народження, підтверджено участь у догляді за здоров`ям дітей саме їх матері.

Факт ухилення Відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджується також інформацією Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 38 Запорізької міської ради Запорізької області територіального відділу освіти Комунарського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради якою підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчаються в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 38. Крім того зазначено, що за період навчання дітей з 01.09.2018 року по 28.04.2022 року батько ОСОБА_2 не приходив до школи, не з`являвся на батьківські збори, не долучався до шкільних та класних заходів.

У матеріалах справи наявний висновок Районної адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На спростування викладеного відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

Більш того, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківський прав.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно власної дитини.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, яке виражається у тому, що він не відвідує дітей, не цікавиться їх життям та розвитком, не забезпечує необхідне харчування, медичним доглядом, лікування , що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування її особистості вік; не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі і не може бути для дітей прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умови для отримання ними освіти. Відповідач не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займався та не займається вихованням та утриманням доньок, не замислюється про долю дітей, їх майбутнє.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, вказує, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Підстави, порядок та правові наслідки позбавлення особи батьківських прав щодо своєї дитини (особи до досягнення нею повноліття - ст. 6 СК України) визначенні статтями 164-166 СК України.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 2 ст.164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач позов визнав, про що на адресу суду подав відповідну заяву.

Згідно з положеннями ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги викладені обставини та відповідні їм правовідносини, у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. 164,165 СК України, ст. 12,13,19,23,200,206,258-259,264,265,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмір 992 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова