Справа № 209/4785/21
Провадження № 2/209/316/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Погрібної О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, що є підставою для внесення Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) змін до актового запису № 72 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області 15 травня 2007 року, із зазначенням ОСОБА_4 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

На обґрунтування позову зазначила, що вона та ОСОБА_4 з 2006 року мешкали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, за його зареєстрованим місцем проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також була зареєстрована та мешкала мати ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , з якою у її цивільного чоловіка склалися напружені стосунки та постійно виникали спори з приводу користування вказаною квартирою. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2005 року, що було ухвалено у цивільній справі № 2-1599-2005 г., було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та зміну умов договору найму жилого приміщення. ОСОБА_4 був вселений в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та йому було виділено в користування у вказаній квартирі кімнату, також зобов`язано виконком Дніпровської райради м. Дніпродзержинська прийняти рішення про зміну договору найму жилого приміщення та укладення окремого договору найму з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на виділені їм житлові кімнати, а ТОВ «Крона» зобов`язано укласти договори найму з ОСОБА_4 на кімнату розміром 12,0 кв.м., з ОСОБА_2 на кімнату, розміром 17,1 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в позивача та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , оскільки на момент народження дитини вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено за її вказівкою у відповідності зі ст. 135 СК України. ОСОБА_4 завжди визнавав себе батьком їх сина ОСОБА_5 , дуже радів його народженню, він особисто забирав позивача та їх новонародженого сина з пологового будинку, з перших днів народження піклувався про дитину, доглядав за малюком, виховував та утримував сина, що підтверджується сімейними фотокарточками.

04 серпня 2021 року позивач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), проте, її чоловік ОСОБА_4 не встиг подати заяву про визнання його батьком їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 , бо ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раптово помер. Позивач займалася всіма питаннями, пов`язаними з похованням чоловіка, організацією поминального обіду та сплачувала кошти за надання послуг з організації поховання чоловіка.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді належної йому частки квартири по АДРЕСА_1 , в якій чоловік був зареєстрований з 29 березня 1994 року до дня своєї смерті. Позивач та її та син ОСОБА_5 , хоча і не були зареєстровані в цій квартирі, але постійно мешкали разом з ОСОБА_4 до дня його смерті, що підтверджується актом про проживання від 27 вересня 2021 року. Але після смерті чоловіка його мати - ОСОБА_2 вигнала її та їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 , тобто свого онука, з квартири, самовільно змінивши замки на вхідних дверях, і до теперішнього часу не дозволяє їй та сину користуватися часткою квартири, що належала її чоловікові, не дозволяє забрати з квартири її особисті речі та речі дитини, що було придбано нею та її чоловіком під час фактичних шлюбних відносин.

13 вересня 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бурдік С.С. із заявою про прийняття спадщини після свого померлого чоловіка ОСОБА_4 , на підставі якої була заведена спадкова справа № 19/2021, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 68290915, але вона не має можливості подати заяву про прийняття спадщини, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 , батьком якого є померлий, оскільки в актовому записі про народження відсутні відомості про померлого ОСОБА_4 , як про батька дитини.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року підготовче провадження закрите та призначене справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що згідно з копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 15 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, а/з № 72, батьками дитини зазначені: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с. 21).

04 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а/з № 238, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 23).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 08 вересня 2021 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а/з № 1342, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 25), причина смерті атеросклеротична хвороба серця, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1026 від 08.09.2021 року (а.с. 27).

Згідно довідки про кількість зареєстрованих осіб виданої 13 вересня 2021 року ТОВ «Абонент ХХІ» ОСОБА_4 був зареєстрований з 29.03.1994 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Як вбачається із копій актів про проживання КП КМР «УКОЖФ» від 12.12.2019 року та від 27.09.2021 року позивач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними проживав та був зареєстрований по день смерті чоловік позивачки ОСОБА_4 , з яким вона вела спільне господарство, виховувала їх дитину ОСОБА_5 , що підтверджується сусідами буд. АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 та кв. № 105 ОСОБА_11 та сплачували комунальні послуги по квартирі, що підтверджується дублікатами чеків (а.с. 34, 35, 67-70).

Крім того, маються достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , був батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та виховував останнього, що підтверджується інформаційною довідкою № 105 від 23.09.2021 року КЗ «Заклад дошкільної освіти (Ясла-Садок) комбінованого типу № 32 «Дельфін» КМР та характеристикою на ОСОБА_5 , листом про розгляд звернення № Л-211 від 28.11.2017 року Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району КМР, листом про розгляд звернення № Л-180 від 18.10.2017 року Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району КМР, висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 693 від 13.06.2016 року та фотокартками з сімейного архіву (а.с. 42, 43, 64, 65, 66, 71-81).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Як роз`яснено в п.7 даної постанови, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На підтвердження даної обставини позивачка подала суду копію свідоцтва про народження та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громад про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України № 3 від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 , як представником неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подано до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бурдік С.С. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 31, 32), а тому вбачається спір про право та позивач обрала спосіб захисту своїх прав в порядку позовного провадження.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно наданих позивачем результатів дослідження № 34365 від 21.01.2022 року Медико-генетичного центру «Мама папа» порівнянням У-хромосом встановлено, що третя особа по справі ОСОБА_3 та дитина ОСОБА_5 є дядьком та племінником за батьківською лінією (а.с. 96). Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та його рідним братом ОСОБА_3 , підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 30.10.1972 року та копією актового запису про народження ОСОБА_4 № 3481 від 26.12.1973 року (а.с. 106, 120).

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які підтверджують факт походження ОСОБА_5 від ОСОБА_4 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами, фотокарточками, на яких зображені в різних роках позивач разом з померлим ОСОБА_4 , їх сином ОСОБА_5 та їх родичами, встановлення факту батьківства має для позивача, яка діє від імені свого неповнолітнього сина, юридичне значення, оскільки необхідне для прийняття спадщини, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, судом не встановлено осіб, права та інтереси, яких можуть бути порушені у випадку встановлення факту батьківства, а відтак позов слід задовольнити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908 грн. 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 , 315-316, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа: Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), юридична адреса: вул. 14-ї Гвардійської дивізії, буд. 10, смт. Царичанка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51000, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , про встановлення факту батьківства - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, що є підставою для внесення Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) змін до актового запису № 72 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області 15 травня 2007 року, із зазначенням ОСОБА_4 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок за подану позивачем позовну заяву.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 26 квітня 2022 року.

Суддя Я.В. Замкова