Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4528/22
Номер провадження2/711/2083/22
РІШЕННЯ
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Піковського В.Ю.,
при секретарі - Крейденець О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що на теперішній час вони з відповідачем не перебувають у шлюбі, що підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року по справі №711/2658/22. Син на даний час фактично проживає та зареєстрований разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивує, що на даний час спільній дитині один рік та вісім місяців. Добрим зрозумілим є розмір витрат на дитину такого віку у теперішній час, окрім чималих витрат на їжу та одяг, які треба купувати постійно дитина інтенсивно росте, для нормального психологічного розвитку дитині потрібні також і розваги для відповідного віку. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Зазначає, що вона неодноразово намагалася вирішити з батьком питання витрат на дитину та на себе, як на дружину, що доглядає дитину до трирічного віку. Але позитивного результату не отримала, відповідач фінансової підтримки на нормальний гармонійний розвиток дитини та утримання дружини не надає.
Тож, на підставі викладеного вище, позивачка просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи із дня пред`явлення позовної заяви, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів до досягненню дитиною трирічного віку, із дня пред`явлення позовної заяви. Стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю., визначений для розгляду судової справи №711/4528/22.
Ухвалою суду від 23.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
26.10.2022 позивачка ОСОБА_1 подала позовну заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної давності, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 3500,00 грн. щомісячних виплат в твердій грошовій сумі щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, адвокат Деревянко В.Т. через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, адвокат Глембоцька К.О. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі відповідача та його представника, позовні вимоги визнають частково. А саме не заперечують щодо стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. А також стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. Не заперечують щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Також встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 березня 2021 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Як вбачається з довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст.12 вказаного Закону визначено, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989- держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.
За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна; грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Крім того, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).
За положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи позицію позивачки, працездатність відповідача, наміри та бажання утримувати спільну з позивачкою дитину, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, визначивши до стягнення розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.09.2022 продовжуючи до повноліття дитини, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, у тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Крім того, позивачка, мати дитини ОСОБА_1 , з якою проживає малолітній син на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Матеріальної допомоги, як встановлено, відповідач на її утримання та утримання дитини не надає.
Відповідно до частини 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім цього, відповідно до ч.6 вказаної статті, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Згідно ч.2 ст.77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Відповідно до ч.3 ст.77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.
Відповідно до ч.3 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
У відповідності до роз`яснень, висвітлених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.
Отже, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, чоловік зобов`язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Крім того, суд вважає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн., а тому позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України).
Частиною шостою статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом.
Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем долучено Угоду від 21.10.2022 про надання юридичної допомоги, укладеної позивачем із адвокатом Деревянком В.Т., квитанцію від 21.10.2022 про сплату 3500 грн. 00 коп.
А тому, враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн., а також беручи до уваги, що відповідач не заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3500 грн. 00 коп., суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 500 грн. 00 коп.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 113, 141, 150, 180-183, 191 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України, Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 до повноліття дитини.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на її утримання, як дружини до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,трирічного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 року до 14 березня 2024 року.
Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Ю. Піковський