У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Дергачової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорнак О.В.,

у присутності:

представника органу виконання судових рішень Венжега М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву органу виконання судових рішень Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) в порядку ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами) у справі № 712/15088/12 за позовом ПАТ " Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Орган виконання судових рішень - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) в порядку ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами) у справі № 712/15088/12 за позовом ПАТ " Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за якою просить суд: розглянути заяву та поновити строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 48042022 від 26.06.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 90736,56 грн.

В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне.

На виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 48042022 по виконанню виконавчого листа № 712/15088/12 виданого 25.05.2015 року Ужгородським міськрайонним судом про: стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в розмірі 907365,67 грн.

26.06.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що відповідно до повідомлення стягувача за №140-5-4 від 18.05.2016р сума боргу погашена.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - «У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом».

Враховуючи зазначене, 26.06.2018 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яку було скеровано до виконання.

Відповідно до супровідного листа № 11-48042022 від 26.06.2018 року постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 48042022 від 26.06.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 90736,56 грн., пред`явлена до виконання 26.06.2018 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.06.2018 року, винесена 19.02.2019 року, тобто з порушенням трьох місячного строку.

Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.06.2018 року пред`явлено до виконання своєчасно, а саме: 26.06.2018 року, проте у зв`язку з великим навантаженням при реєстрації виконавчих документів, вказаний виконавчий документ було зареєстровано 19.02.2019 року.

Згідно Автоматичної Системи виконавчих проваджені (АСВП) у період з 26.06.2018 року по 09.02.2019 року було зареєстровано 6 878 виконавчих проваджень, тобто є поважна причина порушення строків реєстрації виконавчих документів.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення виконання виконавчого документа, враховуючи поважність причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа, орган виконання судових рішень вважає, що необхідно поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчого документа, що й зумовило подання до суду цієї заяви.

Стягувач та боржники до суду не прибули, причини неприбуття суду не повідомили.

Представник органу виконання судових рішень в судовому засіданні заяву підтримав з підстав зазначених у заяві та просив суд її задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні представника органу виконання судових рішень, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду заяви, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2015 року у справі № 712/15088/12 за наслідками розгляду позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було цей позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Закарпатської обласної дирекції заборгованості в сумі - 904 059,67 грн. (дев`ятсот чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 67 коп., що складається із заборгованості по кредитному договору №010/02- 7/373-М від 10.10.2007 р. : залишка по тілу кредиту в сумі 560 365,31 (п`ятсот шістдесят тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 31 коп., заборгованості по простроченим відсоткам станом на 01.12.2014р. в сумі 323 651,43 (триста двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят одна ) грн. 43 коп., нарахованих відсотків за період 27.10.2014-26.11.2014 р.- 8090,75 грн. та пені у розмірі 11 952,18 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Закарпатської обласної дирекції суму судових витрат в розмірі 3306,00 грн.

Зазначене рішення не оскаржувалося у апеляційному порядку та набуло законної сили.

На виконання цього рішення судом стягувачу було видано два виконавчі листи 26.06.2015 року.

Як вбачається із заяви органу виконання судових рішень, на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 48042022 по виконанню виконавчого листа № 712/15088/12 виданого 25.05.2015 року Ужгородським міськрайонним судом про: стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в розмірі 907365,67 грн.

26.06.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що відповідно до повідомлення стягувача за № 140-5-4 від 18.05.2016 р. сума боргу погашена.

Як зазначено у ст. ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. 26.06.2018 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 48042022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчого збору у розмірі 90 736,56 грн. через невиконання боржником рішення у строк. Стягувачем було зазначено Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Цю постанову було пред`явлено до виконання із супровідним листом від 26.06.2018 року № 11-48042022 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, що підтверджується відміткою про отримання 26.06.2018 року.

Проте постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58432098 була винесена лише 20.02.2019 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року у справі № 260/4552/21 було позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 10, ) про визнання протиправними та скасування постанов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищук М.П. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 58432098.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому судом першої інстанції встановлено наступне.

Судом встановлено, що 08 липня 2015 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Грицищук М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48042022 з примусового виконання виконавчого листа № 712/15088/12, виданого від 25 травня 2015 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 907365,67 грн.

26 червня 2018 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48042022, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 26 червня 2018 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 90736,56 грн. у виконавчому провадженні № 48042022.

20 лютого 2019 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58432098 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 48042022 від 26 червня 2018 року.

У разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

При цьому, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 48042022 вбачається, що державний виконавець вживав заходи щодо забезпечення виконання виконавчого документу, так зокрема 26 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Тобто, в межах виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено дії, спрямовані на фактичне стягнення заборгованості щодо виконання виконавчого документа, що є заходами, які спонукають боржника до виконання своїх зобов`язань, передбачених виконавчим документом та в даному випадку мали б призвести до повного фактичного виконання з стягненням боргу виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 90736,56 грн.

При цьому, як вбачається із вищевказаної постанови, виконавчий збір розрахований державним виконавцем у відповідності до вимог статті 27 закону № 1404.

Враховуючи наведене, суд вважає, що головний державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищук М.П., приймаючи оскаржену постану про стягнення з позивача виконавчого збору діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом України «Про виконавче провадження». Відтак, відсутні підстави для її скасування.

Встановлені обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58432098 від 20 лютого 2019 року державний виконавець діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України. Отже, вказана постанова прийнята без урахування всіх обставин, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

За постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 260/4552/21 було апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року без змін.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Встановлено, що в постанові про стягнення виконавчого збору від 26 червня 2018 року ВП 48042022 вказано, що дана постанова є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення, строк пред`явлення до виконання три місяці.

Разом з тим, як правильно зауважив суд першої інстанції, виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу (постанови про стягнення виконавчого збору) відкрито відповідачем постановою від 20 лютого 2019 року, тобто після закінчення строку пред`явлення рішення до виконання.

При цьому доводи апелянта про пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 26 червня 2018 року саме 26.06.2018 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що строк пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору від 26 червня 2018 року закінчився, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58432098 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48042022 від 26 червня 2018 року, тому таку постанову необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вищезазначені рішення мають преюдиційне значення у цій справі, законність постанови, винесеної головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищуком М.П. 26.06.2018 року про стягнення виконавчого збору ВП № 48042022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчого збору у розмірі 90 736,56 грн. через невиконання боржником рішення у строк, де стягувачем було зазначено Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, - було перевірено у судовому порядку та підтверджено рішеннями суду, які набули законної сили та підлягають обов`язковому виконанню на всі й території України, тому не перевіряється судом у межах розгляду цієї заяви.

Заявником ставиться на вирішення питання про поновлення строку пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 48042022 від 26.06.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 90736,56 грн., оскільки згідно Автоматичної Системи виконавчих проваджені (АСВП) у період з 26.06.2018 року по 09.02.2019 року було зареєстровано 6 878 виконавчих проваджень, тобто є поважна причина порушення строків реєстрації виконавчих документів, а також з метою забезпечення виконання виконавчого документа.

Як зазначено у ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно п. 9 ч. 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, Законом № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.

Положенням частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

З урахуванням викладеного, враховуючи законність винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 48042022 від 26.06.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 90736,56 грн., яка встановлена рішеннями суду, які набули законної сили, факт пред`явлення виконавчого документу до виконання у встановлений Законом строк, що підтверджується листом від 26.06.2018 року, проте зволікання у відкритті виконавчого провадження з його примусового виконання, що також встановлено у вищезазначених рішеннях суду та було підставою задля скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, наявність великої завантаженості органу виконання судових рішень, що вбачається при огляді Автоматичної Системи виконавчих проваджені (АСВП), згідно якої у період з 26.06.2018 року по 09.02.2019 року було зареєстровано 6 878 виконавчих проваджень, що є загальновідомим фактом та не підлягає доказуванню, суд вважає, що були поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа ВП № 48042022 від 26.06.2018 року, відтак пропущений строк може бути поновлено, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 257-261, 353, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву органу виконання судових рішень Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) в порядку ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами) у справі № 712/15088/12 за позовом ПАТ " Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 48042022 від 26.06.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 90 736,56 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений у строк до 08.12.2022 року.

Суддя Н.В. Дергачова