Справа № 283/514/22
провадження №2-др/283/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(д о д а т к о в е)

17 листопада 2022 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши

заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Івашкевич Оксани Георгіївни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

по цивільній справі №283/514/22 за позовною заявою ОСОБА_2 державного підприємства «СЕТАМ», акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину з електронних торгів нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа №283/514/22 за позовною заявою ОСОБА_2 державного підприємства «СЕТАМ», акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину з електронних торгів нерухомим майном.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю за безпідставністю.

Адвокатом Івашкевич О.Г., на підставі договору про надання правничої допомоги від 15.05.2022, була надана правова допомога відповідачу ОСОБА_1 по справі №283/514/22 із складання документів процесуального характеру, здійснення представництва в судових засіданнях, що підтверджується наданими до суду договором, розрахунком №1 з описом наданих послуг на суму 2500 грн., розрахунку №2 з описом наданих послуг на суму 1500 грн., квитанціями про сплату гонорару адвокату на загальну суму 4000 грн.

Адвокатом в судовому засіданні до закінчення дебатів зроблено заяву про намір подати розрахунок витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з надання професійної правової допомоги відповідно до фактично наданих послуг та необхідністю оформлення відповідних документів.

Вимогами заяви адвокат Івашкевич О.Г. просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 4000 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи на надання професійної правничої допомоги.

14.11.2022 представником позивача адвокатом Писаренком О.О. до суду подано заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого відносно вимог заперечив в повному обсязі. Зазначив, відповідач ОСОБА_1 не подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми адвокатського гонорару у зв`язку з розглядом справи. А тому, відсутні підстави для стягнення з позивача на її користь 4000 грн.

В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги від 15.05.2022, а також розрахунок №1 з описом адвокатських послуг на суму 2500 грн. через відсутність договору не підлягають стягненню і 1500 грн. за розрахунком №2.

На думку адвоката, всупереч вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 не подала до суду до закінчення судових дебатів договору про надання правничої допомоги, розрахунків та доказів про обсяг правничих послуг. У справі відсутні квитанції про сплату 4000 грн. адвокатського гонорару.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, витрат понесених відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, в письмових дебатах по справі №283/514/22 адвокатом Івашкевич О.Г. заявлено про намір стягнення витрат на правову допомогу, у разі ухвалення судом рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/514/22 ухвалене 03.11.2022, а представник відповідача із заявою про стягнення судових витрат звернулася до суду 08.11.2022, тобто у встановлений п`ятиденний строк.

Відповідачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, за весь період розгляду справи, до суду надано:

договір про надання правничої допомоги від 15.05.2022, укладений між адвокатом Івашкевич О.Г. та ОСОБА_1 ;

розрахунок №1 з описом надання послуг від 01.07.2022 на суму 2500 грн.;

квитанцію №776532 від 01.07.2022 на суму 2500 грн.;

розрахунок №2 з описом надання послуг від 03.11.2022 на суму 1500 грн.;

квитанцію до прибуткового ордеру №2 від 17.10.2022 на суму 1000 грн.;

квитанцію до прибуткового ордеру №3 від 03.11.2022 на суму 500 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши надані стороною відповідача докази, суд вважає клопотання адвоката Івашкевич О.Г. про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 270, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Ухвалити по справі № 283/514/22 додаткове рішення, яким доповнити резолютивну частину рішення Малинського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2022 року, вказавши наступне:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя