Справа №461/4779/22
Провадження №2/461/1249/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування шкоди

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить стягнути з відповідача 159 439, 67 грн. завданої майнової шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.02.2016 ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучення автомобіля марки «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності. Позивач зазначив, що 05.07.2022 автомобіль було передано йому на відповідальне зберігання. Окрім того, позивач стверджує, що при вилученні у нього автомобіля, останній знаходився у технічно справному стані, не мав пошкоджень чи проблем із двигуном, однак одержавши такий у липні 2022 року, було виявлено численні пошкодження, корозію кузова, а також заміну його рідних частин та агрегатів на інші. Позивач зазначив, що автомобіль зберігався у неналежних умовах, до нього мали доступ сторонні особи, що призвело до його часткового знищення та, фактично, розкрадання окремих комплектуючих частин. Окрім того, позивач стверджує, що внаслідок знищення його автомобіля йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.09.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в судове засідання.

06.10.2022 представник ГУ НП у Львівській області Лазорко І.І. через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Стрийським районним управлінням ГУ НП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000226 від 07.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.02.2016 слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до автомобіля марки «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , з можливістю його вилучення на час проведення досудового розслідування /а.с.3/.

07.02.2016 автомобіль марки «AUDI А-4», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено старшим слідчим Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, що підтверджується копією протоколу огляду місця події.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.10.2021 зобов?язано слідчого у кримінальному провадженні №0000226 від 07.02.2016, повернути автомобіль марки «AUDI А-4», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_1 /а.с.4/.

05.07.2022 автомобіль марки «AUDI А-4», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , було повернуто власнику, що підтверджується копією акту прийому та передачі автомобіля /а.с.6-7/.

Відповідно до висновку експерта № 95, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 159 439, 67 грн. /8-16/.

Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб.

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними свої повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок). Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 5 Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Згідно із пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17.

Внаслідок неправомірних дій, що виразилися у незбереженні тимчасово вилученого майна позивачу завдано майнову шкоду, яка згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №95 від 25.07.2022 складає 159439 грн. 67 коп., та підлягає стягненню з відповідача за рахунок коштів державного бюджету.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що права позивача були порушені та відповідно до ст.16 ЦК України підлягають захисту шляхом відшкодування матеріальної шкоди.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 554/3237/18 з аналогічних правовідносин.

Окрім того, суд дійшов висновку про наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників правоохоронного органу моральної (немайнової) шкоди, однак при визначені її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених йому моральних страждань, які полягали у неможливості тим користуватися власним автомобілем, що призвело до порушення його нормального життя, а також виходячи з принципів розумності і справедливості, та вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., відшкодування яких підлягає за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1644 грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 252, 256, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 159 439 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 67 коп.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 03 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса: 79000, м. Львів, пл.Григоренка, 3, .

Суддя Зубачик Н.Б.