Справа № 212/1415/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «Приватбанк» 17.02.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 63 564,13 гривень за кредитним договором № б/н від 12.10.2011 року (з урахуванням додаткової угоди SAMDN1688 від 15.03.2019) та судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 12.10.2011 звернувся до банку із заявою з метою отримання банківських послуг. Під час підписання анкети заяви ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між сторонами договір про надання банківських послуг про що свідчить заява. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, згодом сторонами укладено додаткову угоду відповідно якої узгодили суму заборгованості з моменту укладення договору та підписання додаткової угоди яка становила 64 184,01 грн. Відповідно наданого до справи розрахунку станом на 17 грудня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 63564,13 грн. яка складається з наступного: 4416,02 грн. - заборгованість за кредитом; 2482,90 грн. заборгованість за відсотками; 56 665,21 грн. заборгованість за пенею. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» що слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Заочним рішенням від 29.04.2021 року позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені у повному обсязі.

14.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 29.04.2021 року.

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року заочне рішення від 29.04.2021 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, направив на адресу суду через свого представника ОСОБА_2 заяву про застосування строку позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2011 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Підписавши дану заяву, відповідач погодився, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй у письмовому вигляді (а.с. 10).

15 березня 2019 року сторони підписали Додаткову угоду №SAMDN1688 до Договору та Графік погашення до неї (а.с. 11-12).

Відповідно до умов вказаної Додаткової угоди сторони узгодили, що сума заборгованості, яка виникла в період з дати укладання Договору до дати підписання цієї Угоди складає 64 184 грн. 01 коп. (п. 1.1 Додаткової угоди).

Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання Клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0 грн., комісії на 0 грн., пені на 46 832 грн.17 коп., штрафу на 0 грн. (п. 1.2 Додаткової угоди). Строк повернення кредиту до 25.09.2019 (п. 1.3 Додаткової угоди). Відсоткова ставка за кредитом становить 0,01% (п. 1.4 Додаткової угоди).

Клієнт зобов`язується здійснити платіж на погашення заборгованості по Договору у розмірі не менше 2602 грн. 78 коп. у строк не пізніше 15.03.2019. Подальше погашення заборгованості здійснюється Клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 2458 грн. 23 коп. до 25 числа місяця протягом 6 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 2458 грн. 23 коп. (п.п. 1.5.1 - 1.5.2 Додаткової угоди).

Ця Угода згідно ст. 212 ЦКУ укладається під відкладальну обставину, а саме: у разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, передбачених Договором та п. 1.5 Угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, та умова про зміну процентної ставки, передбачена п. 1.4 Угоди (п. 1.6 Додаткової угоди).

В разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/або будь-якого із зобов`язань, передбачених Договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2 та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п. 1.4 Угоди не застосовується (п. 1.6.1 Додаткової угоди).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.

Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - здійснив анулювання частини заборгованості, що виникла в період з дати надання Клієнтові кредиту.

Однак, в порушення умов Додаткової угоди та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання - не повертає чергові суми отриманого кредиту.

Так, згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що станом на 17 грудня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 63564,13 грн. яка складається з наступного: 4416,02 грн. - заборгованість за кредитом; 2482,90 грн. заборгованість за відсотками; 56 665,21 грн. заборгованість за пенею.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Додатковою угодою №SAMDN1688 від 15.03.2019 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що з боку позивача був пропущений строк позовної давності.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є тривалим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які перебували до подачі такого позову.

Таким чином суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корегувати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення ЄСПЛ від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 12.10.2011 звернувся до банку із заявою з метою отримання банківських послуг. Під час підписання анкети заяви ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між сторонами договір про надання банківських послуг про що свідчить заява. У зв`язку з тим що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом утворилась заборгованість. 15.03.2019 між сторонами була укладена Додаткова угода №SAMDN1688, відповідно до якої банк здійснив анулювання частини заборгованості та встановив графік погашення кредиту. У зв`язку з невиконанням зі сторони відповідача своїх зобов`язань щодо Додаткової угоди №SAMDN1688 від 15.03.2019 року, банк звернувся 17.02.2021 року до суду про стягнення заборгованості, а тому доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, спростовуються матеріалами справи та відповідно до ст.257 ЦК України строк звернення із позовом до суду не пропущено і поновленню цей строк не підлягає.

Таким чином, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 25.09.2019 року (строк повернення кредиту), трирічний строк позовної давності на день звернення до суду не сплив, тому наведені з цього приводу доводи у відповідача є необґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку, розмір пені, нарахованої банком складає 56665 грн. 21 коп., тоді як сума боргу за тілом кредиту та відсотками - лише: 4416 грн. 02 коп. + 2482 грн. 90 коп. = 6898 грн. 92 коп..

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір нарахованої банком пені слід зменшити до 6898 грн. 92 коп..

Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у сумі 13 797 грн. 84 коп., з яких: 4416 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 2482 грн. 90 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6898 грн. 92 коп. - заборгованість за пенею.

У задоволенні решти вимог слід відмовити.

У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 492 грн. 74 коп. судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 549-552, 611-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Додатковою угодою №SAMDN1688 від 15.03.2019 року у розмірі 13 797 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн.. 84 коп., яка станом на 17 грудня 2020 року складається з: 4416 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 2482 грн. 90 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6898 грн. 92 коп. - заборгованість за пенею.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 492 грн. 74 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

ПОЗИВАЧ: АкціонернЕ товариствО комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, 0).

ВІДПОВІДАЧ : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта