Справа № 209/3719/19
Провадження № 2/209/8/22
РІШЕННЯ

іменем України

03 серпня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як правонаступник ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Кам`янської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 2004 року ОСОБА_5 запропонувала її чоловіку - ОСОБА_4 , вселитись у належне їй на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 , з огляду на її переїзд до АДРЕСА_2 та відсутність у подальшому можливості підтримувати в належному стані домоволодіння. З того часу позивач з чоловіком вселились у домоволодіння і по даний час я проживаю у ньому. Вона проживаю у спірному домоволодінні, добросовісно, відкрито, безперервно володію вказаним майном вже майже сімнадцять років, робить поточні ремонти, проживає у ньому, сплачую кошти за обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, сплачує комунальні послуги. З наведеного вбачаються підстави добросовісності заволодіння домоволодінням АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкоємцями є її доньки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( остання відмовилась від своєї частини спадщини на користь сестер), вони звернулись до нотаріальної контори після смерті спадкодавця та отримали правовстановлюючі документи на спадщину. Тобто спір між позивачем та спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 відсутній і вони не претендують на домоволодіння АДРЕСА_3 і ніхто з них взагалі ніколи не з`являвся у спірному домоволодінні. Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено в судове засідання.

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року провадження по справі було зупинено до залучення правонаступників позивача по справі.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року провадження по справі було поновлено та залучено ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_4 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають, заперечують проти їх задоволення, долучили до позовної заяви відзив /оберт а.с.236-236 Т.1/,згідно якого зазначають, що до спірних правовідносин не можливо застосувати ознаку добросовісності набуття права власності, оскільки позивач коли вселялася в будинок знала, що у нього є власниця ОСОБА_5 , а тому не можливо застосувати приписи ст.344 ЦКУ, а тому власник нерухомого майна був відомий позивачу.

Третя особа по справі- ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення /а.с.29 Т.2/. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення засідання суду не надавала.

Третя особа по справі- ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання /а.с.30 Т.2/. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення засідання суду не надавала.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до Свідоцтва про право спадщину за законом від 20.03.2002 року виданого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 5980 /а.с.11/ ОСОБА_5 є власником домоволодіння АДРЕСА_3 .

Згідно копії технічного паспорта /а.с.13-15/ домоволодіння АДРЕСА_3 в цілому складається з: шлакоблочного жилого будинку А-1, загальною площею 23,2 кв.м., жилою площею 11,4 кв.м., цегляних сараїв Б-1, Г-1,Д-1, літньої кухні В-1, дощатої вбиральні Є-1, огорожі 1,2,4, водопроводу 3, тротуару І, що також підтверджується технічним паспортом від 06.10.2004 року виданим Дніпродзержинським БТІ (інвентаризаційна справа № 24300, реєстровий № 20051).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого Сурсько- Михайлівської сілької ради Солонянського району Дніпропетровської області /а.с.80/.

Після її смерті відкрилася спадкова справа № 460/2009 /а.с.90-129/ та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були видані свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 5,700 га та загальною площею 1,182 га, що розташовані в Дніпропетровській області, Солонянський район, Сурсько- Михайлівська сілької ради /а.с.121, 123,125,127/. В перелік спадщини, на яку видано свідоцтво про право власності на домоволодіння АДРЕСА_3 не входить.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що посвідчується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 /а.с.150 Т.1/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , яка звернулася до Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 13.11.2020 року по спадковій справі № 511/2020 вона прийняла всю спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 /а.с.159 Т.1/.

Згідно довідки виданої Сурсько- Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області /а.с.107 Т.1/ ОСОБА_5 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_2 на день своєї смерті.

Тобто позивач ОСОБА_1 постійно проживає в будинку АДРЕСА_1 з моменту переїзду ОСОБА_5 до Солонянського району Дніпропетровської області у с. Сурсько Михайлівка з 2004 року та добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним майном, проживає у ньому, робить поточні ремонти, сплачую кошти за обслуговування житлового будинку та прибудинкової території та інші комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст.328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У постанові Верховного суду від 28.10.2020 року у справі 640/13780/18 зазначено, що «Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном.»

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, провадження № 12-291гс18.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю в зв`язку з тим, що позивачем доведено добросовісності набуття та безтитульності володіння нею домоволодінням АДРЕСА_1 . Крім того, спадкоємці померлої ОСОБА_5 не прийняли в спадщину вищезазначене домоволодіння, обов`язки по утриманню майна здійснюються ОСОБА_1 більше 10 років. Суд не приймає доводи відповідача, щодо того, що позивач може вважатися добросовісним володільцем, оскільки знав що в спірного будинку була власник ОСОБА_5 , зважаючи на те, що позивач вселилася в спірний будинок за згодою попереднього власника та за домовленістю зі останньою про безперешкодне та постійне володіння спірним будинком. Відповідачем не додані докази на обгрунтування своїх заперечень та спростування доводів позивача. Є підстави для задоволення позову повністю.

Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача за судового збору у розмірі сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає можливим не стягувати його з відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Цивільний позов ОСОБА_1 (зареєстрована- АДРЕСА_4 ) до Кам`янської міської ради (місце розташування - м. Кам`янське, м-н. Петра Калнишевського, буд.2), треті особи ОСОБА_2 (місце реєстрації- АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ( місце реєстрації- АДРЕСА_6 ), про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 серпня 2022 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая