Справа № 710/68/22
Провадження № 2/710/183/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коваленка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закладу дошкільної освіти №3 "Зірочка" Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області, директор Закладу дошкільної освіти №3 "Зірочка" Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Пресліцька Наталія Валентинівна, про скасування наказу в частині відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час відсторонення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом, у якому просить скасувати наказ відповідача за № 39/к/тр від 08.11.2021 року в частині відсторонення позивача від роботи з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати; стягнути із відповідача на її користь середній заробіток у розмірі 16614,64 грн за час відсторонення від роботи з 08.11.2021 року по 31.12.2021 року, а також за період з 01.02.2022 року по день ухвалення судового рішення; стягнути витрати на професійну юридичну допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона 29.12.2002 року прийнята на роботу до Шполянського дитячого садку №3, який у подальшому змінив назву на заклад дошкільної освіти №3 «Зірочка» Шполянської міської ради ОТГ, на посаду інструктора з фізичного виховання. 28.10.2021 року відповідач, керуючись Наказом МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 « Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», повідомив її про необхідність отримання обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 та надання відповідного документу на підтвердження наявності вказаного щеплення, щоб і надалі мати можливість працювати на вказаній посаді, та повідомлено, що у випадку не надання такого документу, її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. На підставі оскаржуваного наказу її відсторонили від роботи без збереження заробітної плати. Винесення вказаного наказу лише на підставі повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення є порушенням вимог ст. 12 ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. 27 ЗУ « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», оскільки, відсторонивши її від роботи з порушенням вимог законодавства, відповідач порушив законне право позивача на працю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що позовні вимоги не визнає, оскаржений наказ виданий на підставі ст. 46 КЗпПУ, ч.2 ст. 12 Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153, п. 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236. Позивача 28.10.2021 року було повідомлено про можливі наслідки її відмови від щеплення та 08.11.2021 року її відстронено від роботи оскільки вона відмовилась від щеплення. Зазначив щодо порушення вимог ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб», що позивача відсторонено на підставі ч.2 ст. 12 ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб», тоді як наведений Закон встановлює порядок внесення посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби України подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності на підставі ч.3 та ч.4 ст. 12 наведеного Закону. Також, відповідач посилався на лист КЦС ВС від 24.12.2021 №3223/0/208, в якому надано роз`яснення щодо правового регулювання на національному рівні, питання відсторонення працівників у зв`язку з відсутністю щеплення від COVID-19. Оскільки позивач правомірно була відсторонена від роботи, у зазначений період , тому відсутні підстави для збереження заробітної плати. Зазначив, що позивач допущена до роботи з 24.02.2022 року у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022.

02.02.2022 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

22.03.2022 року до участі у справі залучено третю особу директора Закладу дошкільної совіти №3 « Зірочка» Шполянської міської ради ОТГ.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач у свою чергу позовні вимоги підтримала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , позивач з 02.01.2003 року прийнята на посаду інструктора по фізичному вихованню Шполянського дитячого садку № 3, який у подальшому змінив назву на заклад дошкільної освіти №3 «Зірочка» Шполянської міської ради ОТГ (а.с. 15-20).

Із письмового повідомлення від 28.10.2021 року № 28 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлена про те, що з 08.11.2021 року на період карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ « Про затвердження Переліку професій виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153 запропоновано до 05.11.2021 року надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 року № 959. Проінформовано, якщо до цієї дати позивач не надає один із зазначених документів, 08 листопада 2021 року вона буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-111( а.с.10).

Відповідно запису на вказаному наказі ОСОБА_1 ознайомлена з ним 28.10.2021 року.

Згідно з наказом директора ЗДО №3 « Зірочка» Шполянської міської ради ОТГ Пресліцької Н. «Про відсторонення від роботи працівників ЗДО» № 39/к/тр від 08.11.2021, ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID- 19 без збереження заробітної плати (а.с. 11).

Із відмітки на вказаному наказі вбачається, що із наказом ОСОБА_1 ознайомлена 08.11.2021 року.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

У визначенні поняття «законодавством» суд враховує рішення Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року № 12-рп/09 (справа про тлумачення терміну «законодавство»).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство», що вживається у частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

При видачі оспорюваного наказу відповідач, керувався нормами статті 46 КЗпП України, частиною 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно зі ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення в Україні» обов`язковими є профілактичні щеплення проти туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця та кору. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Таким центральним органом виконавчої влади є Міністерство охорони здоров`я України, згідно з п. 1 Положення Про міністерство охорони здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267.

Обов`язковість профілактичних щеплень проти інших, ніж туберкульоз, поліомієліт, дифтерія, кашлюк, правець та кір, інфекційних захворювань передбачена також Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим Наказом МОЗ України від 16.09.2011 № 595.

Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» , який набрав чинності 08.11.2021 року, встановлено, що на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають, зокрема працівники закладів дошкільної освіти.

Наведеним наказом передбачається, що щеплення є обов`язковим у разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 року № 2070).

Накази МОЗ видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Також нормою ч. 2 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначені наслідки ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, а саме: у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Зазначена норма не суперечить ст. 46 КЗпП України, частина перша якої містить можливість відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у випадках передбачених законодавством. Тобто підстави для відсторонення працівників можуть встановлюватися не лише законом, а й підзаконними нормативними актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, у редакції, яка діяла на час видання оспорюваного наказу, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року № 392 та від 22 липня 2020 року № 641.

Пунктом 41-6 указаної постанови визначено керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 року № 2153 (далі - перелік);

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що:

- на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»;

- відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються;

- строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництва та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим, як підстава для відсторонення працівника від роботи у відповідності до частини 1 статті 46 КЗпП України відноситься до інших випадків, передбачених законодавством.

Усі вище наведені законодавчі акти є чинними та у встановленому порядку не скасовані і не визнанні недійсними чи неконституційними.

Сторонами не заперечувалося, що позивач не надала документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 чи довідку про наявність абсолютних протипоказань до проведення такого щеплення. Позивачем не зазначено, з яких причин нею не пройдено профілактичного щеплення та не подано відповідного документу. Бездіяльність особи по проходженню обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 слід розцінювати як відмову від щеплення. Отже, відповідач при відстороненні позивача від роботи, діяв на підставі чинних нормативно-правових актів та фактичних обставин..

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У пунктах а, б статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Верховний Суд у постанові від 10.03.2021 у справі № 331/5291/19 висловив правову позицію про те, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто було виправданим.

Отже, інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я її громадян. Позивачка не дотрималася загальних правових обов`язків, спрямованих на охорону здоров`я людей, і держава визначила законодавством захисний захід - відсторонення від роботи.

Тимчасова втрата заробітної плати, внаслідок відсторонення від роботи за встановлених обставин - це прямий наслідок свідомого рішення позивачки обрати саме такий шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я.

У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача на працю, визначене статтею 43 Конституції України, оскільки за нею зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений, обмеження позивачки було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людей.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про законність оспорюваного наказу, відтак відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу відповідача за № 39/к/тр від 08.11.2021 року в частині відсторонення позивача від роботи з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

Зважаючи на правомірність відсторонення позивача від роботи, безпідставними є також вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час відсторонення.

Ураховуючи, що позивачу відповідно ухвали суду від 02.02.2022 року було відстрочено сплату судового збору, на підставі ч.2 ст. 136 ЦПК України з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 83, 84, 89, 133, 136, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.07.1997 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави (назва отримувача: ГУК у Черк.обл./ тг м. Шпола/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, бюджетний рахунок: UA 0023659) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25.04.2022.

Суддя О.В. Симоненко