Провадження № 2/522/1958/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

учасники справи в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном.

Позов обґрунтовано тим, що нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 162,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 05.07.2004 № 370, на підставі якого видано свідоцтво про право власності від 19.04.2005 та які було передано в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на підставі договору оренди у строкове платне користування, строком до 13.02.2020. Однак, дане майно вибуло з комунальної власності територіальної громади м. Одеси поза її волею, так як станом на дату звернення до суду з даним позовом власником майна є ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позивач просить суд витребувати зазначене майно з чужого незаконного володіння, усунути перешкоди у користуванні майном та визначити порядок виконання рішення суду вказавши, що воно є підставою для скасування органами державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31878961 на нежитлові приміщення, загальною площею 166,05 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та припиненням права власності за ОСОБА_1

26.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

17.08.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволені позову, з огляду на наступне. Так, відповідачу належать на праві приватної власності нежитлові приміщення, загальною площею 166,05 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння майно загальною площею 162,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивачем не доведено як пов`язані ці нежитлові приміщення та чи мають вони щось спільне, відтак, на думку відповідача, вони є різними об`єктами нерухомості. Разом з тим, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем нежитлових приміщень загальною площею 166,05 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки підстава набуття ним права власності є законною, так як при придбанні даних нежитлових приміщень він не знав та не міг знати про спори щодо цього майна. Поряд з цим, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

26.10.2021 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, у яких Департамент комунальної власності не погоджується з відзивом на позовну заяву, вважає його не вмотивованим та таким, що не може бути прийнятим судом до уваги. При цьому позивач наголошує, що ним не пропущений строк позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки судом розглядався спір де предметом позову у справі № 522/8499/17 були вимоги про витребування майна та скасування реєстрації, тому позовна давність щодо вимог про витребування майна переривалась. Окрім того, позивачем було здійснено запит щодо тотожності оспорюваного об`єкту нерухомості до КП «БТІ ОМР», за результатами якого було отримано відповідь, що підвальне нежитлове приміщення площею 162,9 кв.м. та площею 166,05 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є тотожними приміщеннями.

16.11.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

01.12.2022 до суду від представника відповідача надійшла заява, у якій вона просить суд розглянути справу у її відсутність та відмовити у задоволені позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.04.2005 на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 05.07.2004 № 370 видано свідоцтво про право власності на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 162,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. Право власності зареєстровано 26.04.2005 за номером: 10613767, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер: 7112835.

20.12.2020 між Представництвом по управлінню комунальною власністю ОМР (наразі-Департамент комунальної власності ОМР) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди, згідно умов якого орендарю передано у строкове платне користування нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 162,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 12.10.2008 заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-2651/08 за ОСОБА_3 було визнано право власності на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 166,05 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хомою А.С. та зареєстрованого у реєстрі за № 896, відчужила вказані нежитлові приміщення ОСОБА_4 .

11.10.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. посвідчено нотаріальний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 166,05 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у реєстрі за № 3330, згідно якого їх новим власником став ОСОБА_1 . Право власності зареєстровано 11.10.2016 за номером: 16913798.

Поряд з цим, за час слухання справи № 2-2651/08 позивачем було ініційовано позов до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОМР, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна, скасування реєстрації та виселення (справа № 522/8499/17).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/8499/17 від 12.09.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2019, відмовлено у задоволені позову Департаменту комунальної власності ОМР.

30.10.2019 постановою Верховного Суду вище вказані судові рішення залишено без змін та зазначено, що у випадку скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2008 у справі № 2-2651/08, Департамент комунальної власності ОМР не позбавлений можливості пред`явити позов про витребування майна з інших підстав, зокрема скасування судового рішення, на підставі якого майно вибуло з його володіння.

06.11.2019 постановою Одеського апеляційного суду у справі 2-2651/08 заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2008 скасовано, у задоволені позову ОСОБА_3 до ОМР про визнання права власності відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Судом встановлено, що позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння майно, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 162,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси.

Водночас, як вбачається із договору купівлі-продажу, укладеного 11.10.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , останнім було придбано у власність нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 166,05 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, загальною площею 166,05 кв.м., опис: нежитлове приміщення літера А , що складається з: 1-основне площею 23,8 кв.м., 2-основне площею 29,0 кв.м., 3-основне площею 13,6 кв.м., 4-вбудовані шафи площею 0,47 кв.м., 5- коридор площею 9,20 кв.м., 6- коридор площею 1,53 кв.м., 7-коридор площею 4,5 кв.м., 8-коридор площею 1,7 кв.м., 9- основне площею 9,6 кв.м., 10-санвузол площею 8,0 кв.м., 11-основне площею 15,1 кв.м., 12-основне площею 4,83 кв.м., 13-основне площею 8,0 кв.м., 14-основне площею 13,3 кв.м., 15-основне площею 13,14 квм., 16-основне площею 3,08 кв.м., 17-основне площею 7,2 кв.м.

Листом від 16.03.2021 № 471-12/21 (а.с. 20) КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР повідомлено Департамент комунальної власності ОМР про те, що нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 162,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 166,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є тотожними приміщеннями та долучено схематичний план їх розташування.

Отже, КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР підтвердило тотожність нежитлових приміщень площею 162,9 кв.м. та площею 166,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як відповідач є власником нежитлових приміщень площею 166,05 кв.м. за вказаною адресою, що спростовує доводи представника позивача, з посиланнями на казаний лист КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, про тотожність приміщень підвалу, що вибули з володіння позивача з приміщеннями підвалу, що належать відповідачу.

Клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення тотожності підвальних приміщень, що належать позивачу та відповідачу, сторонами не заявлялось.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б підтверджували його право власності на нежитлові приміщення площею 166,05 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію права власності на які за ОСОБА_1 він просить скасувати шляхом визначення порядку виконання судового рішення, оскільки правовстановлюючі документи, надані Департаментом комунальної власності ОМР, стосуються лише нежитлових приміщень загальною площею 162,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності у нього права власності на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу та тотожності цього майна з майном, що належить позивачу, тоді як право на витребування майна від добросовісного набувача у відповідності з положеннями ст. 388 ЦК України надано лише власнику такого майна, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Водночас суд зазначає, що строк позовної давності застосовується судом за наявності відповідної заяви відповідача лише у разі наявності правових підстав для задоволення позову, які у даному випадку відсутні, а відтак заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 27.12.2022.

Суддя І.А. Павлик