ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1808/22 Справа № 184/2094/21 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/303/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Томашем В.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. про стягнення на заробітну платну, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.08.2020 року, у виконавчому провадженні №60944657, постановлено стягнути з нього (боржника у вищевказаному виконавчому провадженні) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у сумі 33953,70 грн., у тому числі суму за постановами про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та основної суми - винагороду приватного виконавця в розмірі 3654,43 грн.

Вважає вищевказану постанову приватного виконавця незаконною, оскільки, починаючи з 13.03.2020 року він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Військовою частиною, в якій він зарахований для проходження військової служби, оскаржувану постанову отримано 20.08.2020 року, тобто у той час, коли він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Тобто, приватним виконавцем було незаконно продовжено вчинення виконавчих дій, винесено та направлено для виконання оскаржувану постанову у той період, коли він брав участь у виконанні бойових завдань із національної оборони, що прямо суперечить положенням ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на викладене, просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича про стягнення на заробітну платну, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.08.2020 року у виконавчому провадженні №60944657, якою постановлено стягнути з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 33953,70 грн.; визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича, яка полягає у не зупиненні останнім вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60944657, починаючи з 13.03.2020 року - дати початку виконання ним бойових завдань військової служби в бойовій обстановці, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; зобов`язати приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича вчинити певні дії, а саме, прийняти постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60944657 та невідкладно направити її на адресу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 (з приміткою для фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ).

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця зупинити виконавче провадження, й цей обов`язок не залежить від того чи дізнався виконавець про настання певних обставин від боржника чи самостійно. Зазначає, що, в даному випадку, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. самостійно дізнався про проходженя війської служби боржником ОСОБА_1 , а тому був зобов`язаний зупинити виконавче провадження та не вчиняти подальші виконавчі дії, зокрема, щодо звернення стягнення на доходи боржника.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заявник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. перебуває виконавче провадження №60944657 з примусового виконання виконавчого листа №189/1153/19, виданого Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області 12.11.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 30299,27 грн.

04.01.2020 року приватним виконавцем Теличком В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60944657, яка 08.01.2020 року рекомендованою кореспонденцією була відправлена боржнику ОСОБА_3 на адресу, зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 .

В межах виконавчого провадження №60944657, приватним виконавцем Теличком В.А. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, постанову про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника.

31.01.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла електронна відповідь від ІС ДП "HAJC", в якій зазначено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки ГАЗ, модель 2705-222, категорія вантажний, 2002 р.в., VIN НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , колір червоний, того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт та розшук вищевказаного майна.

06.08.2020 року приватним виконавцем зроблено електронний запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. ПФУ надано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_1 працює у військовій частині № НОМЕР_1 .

10.08.2020 року приватним виконавцем винесено на підставі відповіді від ПФУ постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка того ж дня скерована до військової частини НОМЕР_1 для належного виконання.

21.05.2021 року, на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було складено акт, яким встановлено, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

21 травня 2021 року оригінал виконавчого листа з відміткою про не виконання разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу було направлено АТ КБ «Приватбанк» за вих. №2679.

Боржника ОСОБА_1 було повідомлено про повернення виконавчого документа стягувачу шляхом направлення на адресу - АДРЕСА_2 копії постанови за вих. №2679.

В період з 10.08.2020 року по 21.05.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця військовою частиною № НОМЕР_1 кошти, які утримувались із доходів ОСОБА_1 відповідно до постанови про звернення стягнення на доходи боржника, не надходили.

29.06.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця Теличка В.А. від військової частини № НОМЕР_1 надійшли кошти в розмірі 2381,58 грн., що утримані із доходу ОСОБА_1

29 червня 2021 року приватним виконавцем, на адресу боржника, був направлений запит за вих. №3797 стосовно надання повних реквізитів для зарахування коштів виконавчого провадження. Також, в той же день на адресу АТ КБ Приватбанк було направлено листа про повторне пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання, у зв`язку із надходженням на депозитний рахунок ПВ коштів за виконавчим документом, який попередньо був повернутий на адресу стягувача без виконання.

В період з 29.06.2021 року по 14.07.2021 року ані від боржника, ані від стягувача будь-якої інформації не надходило.

14.07.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця Теличка В.А. від військової частини № НОМЕР_1 надійшли кошти в розмірі 2381,58 грн., що утримані із доходу ОСОБА_1 .

В період з 14.07.2021 року по 12.10.2021 року ані від боржника, ані від стягувача будь-якої інформації не надходило.

12.10.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця Теличка В.А. від військової частини № НОМЕР_1 надійшли кошти в розмірі 2406,50 грн., що утримані з доходу ОСОБА_1

20.10.2021 року на адресу ОСОБА_1 вдруге за вих. №7064 (трекінг відправлення 151) направлено запит приватного виконавця, в якому він просить терміново надати до приватного виконавця Теличка В.А. повні реквізити для зарахування коштів виконавчого провадження. В даному запиті ним також попереджено ОСОБА_1 про те, що у разі не надання повних реквізитів для повернення коштів, вищевказані кошти виконавчого провадження будуть перераховані через рік до державного бюджету України.

22.10.2021 року на адресу ВЧ НОМЕР_1 направлено вимогу про повернення без подальшого виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем Теличком В.А. по виконавчому провадженню ВП №60944657 від 10.08.2020 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Станом на 23.10.2021 року на депозитному рахунку приватного виконавця знаходиться сума в загальному розмірі 7169,66 грн., яка стягнута із доходів ОСОБА_1 та перерахована ВЧ НОМЕР_1 .

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А., суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 був обізнаний про наявність виконавчого провадження, але ні на момент винесення постанови (про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника 10.08.2020 року), ні станом на сьогодні 23.10.2021 року, ОСОБА_1 не було повідомлено (ні письмово, ні усно) приватного виконавця про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, що передбачено вимогами ч. 4 ст. 19 3акону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегулювано Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу положень ст. 1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Згідно ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Частина 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Зважаючи на те, що боржник ОСОБА_1 розпочав брати участь у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях 13.03.2020 року, приватний виконавець Теличко В.А. був зобов`язаний зупинити виконавче провадження №60944657 не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про участь боржника у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, приватного виконавця не було повідомлено про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку з чим вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Теличка В.А., яка полягає у не зупиненні останнім вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60944657, починаючи з 13.03.2020 року - дати початку виконання ним бойових завдань військової служби в бойовій обстановці, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та зобов`язання його прийняти постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60944657 та невідкладно направити її на адресу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 (з приміткою для фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ) є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця зупинити виконавче провадження, й цей обов`язок не залежить від того чи дізнався виконавець про настання певних обставин від боржника чи самостійно, колегією суддів не приймаються, оскліьки приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. самостійно дізнався про проходженя війської служби боржником ОСОБА_1 29.06.2021 року, коли на його на депозитний рахунок від військової частини № НОМЕР_1 надійшли кошти в розмірі 2381,58 грн., що утримані із доходу ОСОБА_1 , тобто після повернення виконавчого документа стягувачу (21 травня 2021 року), коли виконавчі дії в межах виконавчого провадження №60944657 вже не здійснювалися.

При цьому, необхідно наголосити на тому, що приватним виконавцем 20.10.2021 року на адресу ОСОБА_1 вдруге за вих. №7064 (трекінг відправлення 151) направлено запит, в якому він просить терміново надати повні реквізити для зарахування коштів виконавчого провадження, а 22.10.2021 року на адресу ВЧ НОМЕР_1 направлено вимогу про повернення без подальшого виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем Теличком В.А. по виконавчому провадженню ВП №60944657 від 10.08.2020 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Щодо вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання незаконної та скасування постанови приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича про стягнення на заробітну платну, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.08.2020 року у виконавчому провадженні №60944657, якою постановлено стягнути з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 33953,70 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом, тоді як Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 цього Закону, й доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року.

Головуючий:

Судді: