Справа № 345/1935/22
Номер провадження 2/350/457/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2022 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Ошуст В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження (із викликом сторін) цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
У липні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 2020 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 , рухаючись на перехресті вулиць Б.Хмельницького та Грушевського в місті Долина Івано-Франківської області, керуючи автомобілем «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 9 лютого 2021 року по справі № 350/1849/20 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту про оцінку цього автомобіля складає 5 661 грн 69 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Мотороного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4255346 з терміном дії з 21 березня 2020 року по 20 березня 2021 року. У зв`язку із настанням події, передбаченої п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України 12 березня 2021 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 661 грн 69 коп., тому у відповідності до приписів статті 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.1 статті 38 зазначеного вище Закону після проведення виплати ОСОБА_2 у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. У добровільному порядку ОСОБА_1 витрати не компенсовані. Оскільки відповідачем залишено без задоволення лист щодо добровільної виплати, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 16 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі. Відповідач до початку розгляду справи по суті спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, розгляд справи просив проводити без його участі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 22 листопада 2020 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 , рухаючись на перехресті вулиць Б.Хмельницького та Грушевського в місті Долина Івано-Франківської області, керуючи автомобілем «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 9 лютого 2021 року у справі № 350/1849/20 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. в дохід держави (а. с. 7). Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положеннями статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону). Згідно з підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху). Згідно з пунктом 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України та підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Як встановлено з матеріалів справи на час скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Опель» номерний знак НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в повідомленні власника транспортного засобу «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 4). Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 410 (дата складання висновку: 15 грудня 2020 року; дата оцінки: 9 грудня 2020 року) експерта-оцінювача ОСОБА_3 вартість колісного транспортного засобу (КТЗ) по курсу НБУ на день пошкодження складає 252 377 грн 75 коп.; вартість відновлювальногo ремонту колісного транспортного засобу «Hyundai Sonata 2.0» номерний знак НОМЕР_2 становить 5 661 грн 69 коп. з ПДВ на запасні частини (а.с. 8-11). З матеріалів справи встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_2 - власнику транспортного засобу «Hyundai Sonata 2.0» номерний знак НОМЕР_2 , яка була завдана водієм транспортного засобу «Опель» номерний знак НОМЕР_1 Гуцулом ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням № 941971 від 12 березня 2021 року (а.с. 24). 11 березня 2021 року позивач направив ОСОБА_1 претензію про відшкодування в порядку регрессу витрат, пов`язних з виплатою страхового відшкодування, однак в добровільному порядку відповідачем не компенсовано такі витрати (а.с. 26). З огляду на наведене вище, аналізуючи наведені вище норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню потерпілому шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач подав заяву про визнання позову, то у відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України з нього на користь позивача підлягає поверненню 50% від суми сплаченого ним судового збору, а інші 50 % підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Керуючись статями 76-81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 1191 Цивілього кодексу України, статями 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,
у х в а л и в:
Повний текст рішення складено 28 грудня 2022 року.
Суддя Сокирко Л.М.