Провадження № 2/344/3190/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 , за змістом якого просив витребувати та вилучити нерухоме майно з чужого незаконного володіння, залишивши його у власності позивача, та вказано перелік майна.

Ухвалою від 07 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Підставою залишення позовної заяви без руху стало недотримання позивачем п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України. Так, позивачем не чітко визначено зміст позовних вимог.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 910/11702/18 зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених ЦК України. Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Так, віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У свою чергу згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання наявного права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Позивачем в одній вимозі фактично об`єднано і вимогу про визнання права власності за ним і вимогу віндикаційну, про витребування майна з чужого не законного володіння. В свою чергу, за змістом закону не передбачено захист права власності у спосіб викладення вимоги, про залишення у власності майна. Така вимога суперечить закону, за змістом статті 391 ЦК України право власності може бути визнано за особою.

Таким чином, матеріально-правова вимога, що викладена позивачем є не чіткою та суперечить нормам Цивільного кодексу України.

Встановлено спосіб усунення недоліків шляхом надання (надіслання) суду належним чином оформленої позовної заяви.

30 листопада 2022 року позивачем отримано ухвалу суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, станом на 14.12.2022 року недоліки позовної заяви не усунено.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Внаслідок повернення позовної заяви позивач не позбавлений права сформулювати в новій позовній заяві спосіб захисту, який міг би бути захищений судом у конкретних спірних правовідносинах, передбачений цивільним законодавством, зокрема статтею 391 ЦК України.

Зважаючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому, відповідно до ч. 3 статті 185 ЦПК України, заява підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Бабій О.М.