Номер провадження: 22-ц/813/7470/22
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Гірняк Л.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент сервіс Плюс»,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року у складі судді Коваленко О.Б.,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Континент сервіс плюс» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 165 035 грн. та витрат на юридичні послуги у розмірі 8 400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в якості співвласника багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримує послуги з управління багатоквартирним будинком згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.05.2020, управителем (виконавцем послуг) за якого є ТОВ «Континент сервіс Плюс». 01.03.2021 в результаті неналежного функціонування внутрішньобудинкових каналізаційних систем, яке відповідно до умов договору має бути забезпечене управителем, відбулося залиття квартири позивача, що спричинило матеріальну шкоду, яка склала 165 035,00 грн. У зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом, позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 8400 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Континент сервіс плюс» матеріальну шкоду у розмірі 165 035 грн. та витрати на юридичні послуги у розмірі 8400 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дії (бездіяльність) щодо неналежного виконання відповідачем умов договору в частині неналежного виконання обов`язку своєчасного та належної якості надання послуги з управління згідно з законодавством та умовами договору в тому числі утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових робіт носять неправомірний характер та є елементом складу цивільного правопорушення. Вказала на те, що наслідками дії (бездіяльності), що є елементом складу цивільного правопорушення щодо неналежного виконання відповідачем умов договору в частині неналежного виконання обов`язку своєчасного та належної якості надання послуги з управління спільним майном багатоквартирного будинку, зокрема виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем стали залиття квартири та наслідки згідно Акту №01/03-21 Про наслідки залиття приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з додатками 1,2,3,4,5,6,7,8 у вигляді замокання лінолеуму; шпалер; комплекту дверей; пошкодження дверної фурнітури, вартість усунення яких становить 165035 грн. та витрати на правову допомогу. Апелянт зазначила, що твердження про ймовірність причини забиття труби, надані в Акті №01/03-2 та рішенні, не можуть вважатися такими, що дають можливість встановити прямий необхідний причинно-наслідковий зв`язок між залиттям та його причинами. Позивач вказала про те, що під час складання акту комісією фактично не було вжито заходів щодо реального встановлення причини залиття. Між тим наявність укладеного між відповідачем та ФОП ОСОБА_2 договорів про виконання робіт підряду та послуг для забезпечення належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території не впливає на обов`язок управителя відповідальності за невиконання та неналежне виконання ним умов договору та завдану ним шкоду. Апелянт послалася на те, що відповідачем не наведеного жодного аргументу щодо відсутності його вини.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення без змін та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з недоведеності вини відповідача щодо завдання матеріальної шкоди позивачу.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

15.05.2020 року між ТОВ «Континент сервіс плюс» співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

За умовами вказаного договору ТОВ «Континент сервіс плюс» надається комплекс послуг, який включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових територій, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умови яких, обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), тримання ліфтів, тощо.

Згідно з п. 2.4.1. вказаного договору визначено обов`язок Управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Вбачається, що ТОВ «Континент сервіс плюс» в частині виконання санітарно-технічних робіт 01.09.2020 уклало з ФОП ОСОБА_2 договір підряду №01/09/20-ВК предметом якого є виконання комплексу робіт з обслуговування каналізаційної системи в жилих будинках за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 .

01.03.2021 власником квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , директором ТОВ «Континент сервіс Плюс» Євенком О.В. та диспетчером ТОВ «Континент сервіс Плюс» Хмелевським Ю.Б. було складено та підписано акт №01/03-21 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . В акті зазначено, що встановлені наступні наслідки залиття: замокання лінолеуму; замокання шпалер; замокання комплекту дверей (дверне полотно, коробка, наличники та добори); дверна фурнітура (замки та ручки). В акті зазначено, що причиною залиття є забиття каналізаційної труби будівельним сміттям, рештками бетону, піщано-цементною сумішшю. Комісією встановлено, що Управителем-ТОВ «Континент сервіс Плюс» здійснюються регулярні перевірки справності системи водопостачання та водовідведення з метою запобігання їх засмічення та забиття. В той час у ряді квартир, розташованих над квартирою, яка була залита, проводяться ремонтні роботи, а саме кв. АДРЕСА_6 . Найімовірніше засмічення труби виникло внаслідок нештатного використання каналізаційної труби особами, які здійснюють ремонтні роботи у вище перелічених квартирах. Таким чином, причиною залиття квартири АДРЕСА_5 є забиття стоякової труби, яке виникло внаслідок скидання в неї будівельного сміття, решток бетону, піщано-цементної суміші. Точно встановити із якої конкретно із вище перерахованих квартир було здійснено скидання будівельного сміття, яке призвело до забиття стоякової каналізаційної труби, встановити не можливо.

На підставі договору підряду №200321 від 20.03.2021 року про проведення у квартирі ремонтних робіт їх вартість з урахуванням матеріалів склала 165 034 грн.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.

За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі N 6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі N 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі N 203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі N 638/20603/16.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Як зазначено вище, обов`язком відповідача є належне забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем. Відповідачем встановлено факт залиття квартири позивача та відповідно до акту останнім підтверджено, що залиття квартири відбулося у зв`язку з засміченням каналізаційної труби з посиланням на ймовірність у засміченні труби мешканцями квартири, які розташовані поверхами вище квартири позивача.

Натомість відповідачем не надано доказів того, що залиття відбулося саме з вини інших мешканців квартир, такі доводи ґрунтуються на припущеннях. Крім того, даних про те, що відповідачем здійснювалися будь-які дії щодо встановлення таких обставин суду не надано.

Наявні у справі акти виконаних робіт по очищенню каналізаційної системи та виписки з журналу обліку перевірки та прочистки каналізації не доводять факту відсутності вини відповідача та не можуть свідчити про те, що залиття квартири відбулося саме внаслідок засмічення труби мешканцями квартир, які розташовані поверхами вище.

Зміст вказаних документів свідчить про фіксацію періодичного здійснення підрядником робіт по очищенню каналізації, однак вказані документи не містять жодної конкретної інформації про те, які саме роботи здійснювалися по очищенню, а також про стан труб до очищення та після виконих робіт.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, відповідач не надав суду докази, які б свідчили про спростування тверджень позивача про те, що залиття квартири відбулося у зв`язку з неналежним забезпеченням відповідача функціонування каналізаційної системи та не надав належних та допустимих доказів та не повідомив про підстави звільнення від доказування, про спростування розміру завданої шкоди.

Згідно з договором підряду на проведення ремонтних робіт від 20.03.2021 року їх вартість склала 103 450 грн. та з урахуванням кошторису, загальна вартість ремонтних робіт та матеріалів становить 165 035 грн.

Отже, позивачем доведено заподіяння матеріальної шкоди у розмірі 165 035 грн. Розмір шкоди відповідачем не спростовано.

Докази, які б спростовували необхідність проведення відповідних ремонтних робіт квартири, обсяг таких робіт та їх вартість, відповідачем суду не надані.

На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що з ТОВ «Континент сервіс плюс» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкоди у розмірі 165 035 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи при вирішенні позову, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 400 грн.

За змістом частини першої та пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2021 року між ФОП ОСОБА_3 та позивачем укладено договір про надання юридичних послуг N 16-03/2, відповідно до якого виконавець надає необхідну юридичну допомогу, визначену цим Договором.

Згідно з додатком до договору про надання юридичних послуг їх загальна вартість визначена у розмірі 8 400 грн.

На підтвердження сплати вказаної у Додатку N1 суми витрат на правничу допомогу позивачем надано копію квитанції від 01.04.2021.

Згідно з актом приймання-надання послуг до цивільно-правового договору про надання юридичних послуг №1 позивачу були надані послуги: усна консультація; ознайомлення з документами; аналіз законодавства, формування правової пропозиції та стратегії дій; складання правових документів (претензій); проведення переговорів з метою мирного досудового врегулювання ситуації та компенсації шкоди, спричиненої залиттям; складання позовної заяви, прорахування судового збору. Консультування щодо процесуальних прав та обов`язків як позивача в суді першої інстанції.

Апеляційний суд зважаючи на малозначність справи та обсяг наданих послуг, доходить висновку, що вимога позивача про стягнення витрат за надання юридичних послуг підлягає частковому задоволенню та з відповідача користь позивача слід стягнути витрати у розмірі 4 200 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1734,35 грн та 2601,52 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент сервіс Плюс» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент сервіс Плюс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 165 035 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент сервіс Плюс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 200 грн., судові витрати в розмірі 4335,87 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: