Справа 206/1536/21
Провадження 2/206/29/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, стягнення вартості Ѕ частки автомобіля та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, стягнення вартості Ѕ частки автомобіля та поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він знайомий з ОСОБА_2 з 2015 року, а з липня 2017 року вони почали проживати однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися. У квартирі ОСОБА_2 разом з ними проживала також її бабуся та син відповідачки ОСОБА_3 , якого після реєстрації шлюбу в червні 2018 року він всиновив. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них також народилась ще одна дитина син ОСОБА_4 . З липня 2017 року у них був спільний бюджет. ОСОБА_2 не працювала, а він повністю забезпечував сім`ю. 21 жовтня 2017 року за договором купівлі-продажу на ім`я ОСОБА_2 був придбаний автомобіль Hyundai i10, 2008 року випуску, об`ємом двигуна 1086 м3, який є їх спільною сумісною власністю, оскільки придбаний в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та на спільні кошти. Крім того, після реєстрації шлюбу ними було придбано майно: у 2018 році кондиціонер Media (на 35 м3) за 10 800,00 гривень, у листопаді 2018 року телевізор Samsung smart tv 42 inch за 16 500,00 гривень, у лютому 2019 року телевізор Kiwi smart 32 inch за 7 000,00 гривень, у липні 2019 року модульна стінка чорно-біла push open door за 19 000,00 гривень; у липні 2020 року модульний диван сірого кольору моделі Rio за 33 000,00 гривень, на загальну суму 86 300,00 гривень. Вказане майно та документи на нього знаходяться в квартирі ОСОБА_2 . Також у садовому товаристві «Енергетик» ОСОБА_2 має земельну ділянку на якій на початку липня 2020 року він власноруч збудував альтанку, для будівництва якої ним було придбано будівельні матеріали на загальну суму 14 000,00 гривень. В кінці червня 2020 року земельну ділянку було огороджено парканом з бетонних плит довжиною 26 м. та вартістю з установкою 13 000,00 гривень. Таким чином всього майна (не враховуючи автомобіля) було придбано на суму 113 300 гривень, а він має право на його половину. Оскільки автомобілем користується ОСОБА_2 , а його спільне використання неможливе, остання повинна компенсувати йому половину його вартості. Спільне проживання сторін припинено 09 липня 2020 року. З урахуванням останніх уточнень позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд встановити факт його проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з липня 2017 року по 20 квітня 2018 року; визнати автомобіль Hyundai i10, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1086 м3., право власності на який станом на 11 березня 2021 року зареєстровано за ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля 73 824,69 гривень; поділити спільно нажите майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом виділення ОСОБА_1 на праві власності телевізора Samsung smart tv 42 inch вартістю 16 500,00 гривень та модульного дивану сірого кольору моделі Rio вартістю 33 000,00 гривень, на загальну суму 49 500,00 гривень, та виділити ОСОБА_2 телевізор Kiwi smart 32 inch вартістю 7 000,00 гривень, модульну стінку чорно-білої push open door вартістю 19 000,00 гривень, кондиціонер Media (на 35 м3) вартістю 10 800,00 гривень, альтанку дерев`яну з перекриттям з бітумної черепиці вартістю 14 000,00 гривень, паркан з бетонних плин довжиною 26 метрів та вартістю 13 000,00 гривень на загальну суму 63 800,00 гривень.

Не погодившись із вказаним позовом, ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що повністю не погоджується із викладеними обставинами та доводами ОСОБА_1 . На підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 дійсно з липня 2017 року мешкав разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а також того, що в них був спільний бюджет не надано жодного доказу. У період з липня 2017 року до червня 2018 року ОСОБА_1 не отримував доходи. Оскільки з липня по жовтень 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживали однією сім`єю, спільне господарство не вели, був відсутній спільний бюджет, то підстав вважати, що автомобіль є спільною сумісною власністю сторін - відсутні. З 03 жовтня 2017 року вона почала працювати на посаді економіста, а до цього часу в неї також були періодичні доходи. У 2011 році ОСОБА_2 продала квартиру, яка належала їй та її покійній матері за 76 000,00 гривень. У 2017 році бабуся ОСОБА_2 ОСОБА_5 , яка живе разом із ОСОБА_2 продала будинок в Російській Федерації за 8000,00 доларів США, та передала вказані кошти їй. Від іншої бабусі вона успадкувала грошові кошти в розмірі близько 40 000,00 гривень. Вона також мала депозитний рахунок, з якого зняла 50 000,00 гривень та зберігала вдома через нестабільною ситуацією в країні. Автомобіль був придбаний за її власні кошти, що збереглися в неї від відчуження нерухомості та отримання у спадок грошових коштів. Спірний автомобіль продано 17 березня 2021 року за 20 000,00 гривень, оскільки за майже чотири роки ніхто не займався його ремонтом, що призвело до значного його зносу. Звертає увагу суду на те, що спільне проживання припинено 09 липня 2020 року, в той час, як диван придбаний вже після припинення спільного проживання 18 липня 2020 року.

В свою чергу представник позивача ОСОБА_6 подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що категорично заперечує проти обставин вказаних у відзиві ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 на той час працював, мав відповідні доходи, а також заощадження, які витрачав на потреби сім`ї, в той час, як ОСОБА_2 до жовтня 2017 року не працювала та не мала доходів, а тому ОСОБА_1 утримував її з малолітньою дитиною з липня 2017 року. Спірний автомобіль придбано за особисті кошти ОСОБА_1 , але оскільки на момент його придбання вони з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, то такий автомобіль слід вважати спільною сумісною власністю. Вказує, що невідомо яким чином ОСОБА_2 розпорядилась грошима від продажу квартири у 2011 році. Вважає, що ОСОБА_2 не надано належних доказів отримання нею коштів від продажу квартири її родичкою. У 2015 році ОСОБА_2 успадкувала грошові кошти в розмірі близько 40 000,00 гривень та мала депозитний рахунок, який вона закрила в березні 2014 року, а яким чином вона розпорядилась своїми грошовими коштами в період з березня 2014 року до липня 2017 року ОСОБА_1 невідомо.

ОСОБА_2 також подано заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що вона не погоджується з доводами та аргументами позивача, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів того, що з липня по жовтень 2017 року він проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 , та дійсно вів з нею спільне господарство, а фотографії на яких вони зображені разом або окремо ОСОБА_2 не підтверджують того факту, що вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, вели спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки.

Ухвалою суду від 14 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 03 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року провадження у справі відновлено у зв`язку із поверненням до суду матеріалів цивільної справи разом із висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

06 жовтня 2022 року представник позивача ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що у зв`язку із проведеною судовою автотоварознавчою експертизою проситься збільшити позовні вимоги до ОСОБА_2 в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля 73 824,69 гривень, в іншій частині позовні вимоги залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що вказане у позові майно, включно з автомобілем, є їх спільним майном з ОСОБА_2 , оскільки на момент його придбання вони проживали однією сім`єю за місцем мешкання ОСОБА_2 . Вказане майно було придбано за його гроші, оскільки на той час він мав достатній заробіток, в нього були укладені контракти моряка та з 2017 року він їздив у відрядження (рейси) тривалістю від 1,5 місяців до 6 місяців кожне. Гроші від компанії на яку він працював надходили на рахунок його матері ОСОБА_7 . Частину грошей ОСОБА_1 перераховував з рахунку матері на кредитні картки ОСОБА_2 . В червні 2018 року він усиновив дитину ОСОБА_2 , а на момент купівлі автомобіля ОСОБА_2 була вагітна другою дитиною від ОСОБА_1 . Вказав, що самостійно збирав чорно-білу модульну стінку з придбаних елементів, а також власноруч будував альтанку на земельній ділянці ОСОБА_2 з придбаних будівельних матеріалів. Представник позивача ОСОБА_6 також пояснила, що ОСОБА_1 утримував сім`ю ОСОБА_2 з 2015 року, а покази свідка ОСОБА_8 є такими, які спростовуються спільними фотографіями від 09 вересня 2017 року, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, пояснивши, що вони із ОСОБА_1 не проживали однією сім`єю до укладання шлюбу, а також ними не велось спільне господарство, був відсутній спільний бюджет. До укладання шлюбу в них з ОСОБА_1 були вільні відносини, ОСОБА_2 працювала і забезпечувала власну сім`ю, а ОСОБА_1 власну. Позивач немає відношення до спірного автомобіля, оскільки останній придбаний нею на момент коли вони лише зустрічались із ОСОБА_1 за кошти, які вона отримала у спадок від своєї бабусі, а також за кошти надані їй іншою бабусею від продажу власної квартири на території Російської Федерації. Спірні телевізори та кондиціонер придбані нею до шлюбу, а наразі в наявності є лише один телевізор Samsung.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав ОСОБА_2 та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказав, що до матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували, що за кошти ОСОБА_1 придбавалося будь-яке майно, в той час, як документи надані ОСОБА_2 не підтверджують, що автомобіль придбано за кошти ОСОБА_1 . Вважає, що до показів свідка ОСОБА_10 слід ставитися критично.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що наприкінці 2017 року, а саме щонайменше з вересня 2017 року ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2 , оскільки на той час ОСОБА_1 разом із ним вечорами часто їздив на каву та якого він забирав біля будинку, де проживає ОСОБА_2 , а потім привозив його назад. Пояснив, що він познайомився із ОСОБА_2 на їх весіллі з ОСОБА_1 , аде до 2018 року ніколи не заходив у квартиру ОСОБА_2 . Тільки у 2018 році почав гарно спілкуватися із сім`єю ОСОБА_1 , а саме з ОСОБА_2 та дітьми. Вже в 2018 році разом із дівчиною приїздив до сім`ї ОСОБА_1 у гості, відмічали день народження хресника. Автомобіль Hyundai було придбано в той час, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, ОСОБА_1 радився з ним з приводу придбання цього автомобіля. Коли він був у квартирі ОСОБА_2 то бачив, що в ній вже була встановлена модульна стінка та 2 телевізори (марки не пам`ятає). Кондиціонер було встановлено вже після весілля. Також пояснив, що він допомагав ОСОБА_1 прибирати земельну ділянку, виносити сміття, коли той будував альтанку. За чиї кошти було придбано вказане майно, включно з автомобілем, йому не відомо, але воно придбано в період їх спільного проживання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що у період з 2017 по 2018 роки вона неодноразово приходила в гості до ОСОБА_2 , оскільки остання її прохала привести/забрати її дитину на танці або з дитячого садочка. В ході спілкування ОСОБА_2 повідомляла, що ОСОБА_1 допомогає їй. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спірний автомобіль було придбано саме у цей період, проте вона не знає конкретно, хто і яку частину грошей в його придбання вкладав. Зі слів ОСОБА_1 , їй відомо, що спірне майно куплялось за його кошти, техніку придбано вже після реєстрації шлюбу. Факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вона визначила для себе виходячи з того, що ОСОБА_1 на той час проживав за адресою ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_2 однією сім`єю, оскільки з 2017 року він мешкав у квартирі ОСОБА_2 . Він декілька разів був у їх квартирі та бачив там ОСОБА_1 , а також його речі. У вересні 2017 року він допомагав лагодити дах будинку, в якому знаходиться квартира ОСОБА_2 .. З ОСОБА_2 познайомився після того, як ОСОБА_1 почав проживати разом з нею. Спірний автомобіль придбано ОСОБА_1 , а з приводу іншого спірного майна, яке знаходиться у квартирі ОСОБА_2 , йому нічого невідомо, окрім того, що сторонами також було придбано спірний диван. Він допомагав ОСОБА_1 привозити матеріали для будівництва альтанки на земельній ділянці ОСОБА_2 , бачив, як той за них розраховувався, проте не знає кому саме належали ці гроші. Підтвердив, що ОСОБА_1 разом із сусідом власними силами встановлювати огорожу на земельній ділянці ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 . Про те, що ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_1 дізналась з фейсбуку, а до цього моменту не знала про нього та не спілкувалась із ним. Повідомила, що їй відомо про доходи ОСОБА_2 , оскільки вона працює на посаді заступника начальника Лівобережного управління захисту населення Дніпровської міської ради та знає, що остання отримує допомогу від держави як одинока матір, а також допомогу малозабезпеченим сім`ям та субсидію. У ОСОБА_2 були кошти на придбання автомобіля, оскільки в неї також був депозитний вклад у ПриватБанку, а її бабуся залишала їй гроші у спадок. Від іншої бабусі ОСОБА_5 їй відомо, що вона віддала ОСОБА_2 кошти за продаж власної квартири на території Російської Федерації. Після укладання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була в її квартирі ще декілька разів, проте їй невідомо чи з`являлось в неї якесь нове майно за цей період.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_2 познайомилась із ОСОБА_1 приблизно 5-6 років тому. Відомо, що ОСОБА_1 багато часу проводив у відрядженнях, проте міг залишатись на тиждень чи два у ОСОБА_2 , після чого знов поїхати у відрядження тривалістю 2-3 місяці. Не вважає, що до реєстрації шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була повноцінна сім`я, вони не вели спільне господарство, був відсутній спільний бюджет, натомість вони лише зустрічалися та разом гуляли. ОСОБА_1 не забезпечував ОСОБА_2 , оскільки остання інколи позичала в неї гроші. Додатково пояснила, що у 2017 році вона неділю сиділа із дитиною ОСОБА_2 , коли та їздила до своєї бабусі ОСОБА_5 , яка мешкала на території Російської Федерації аби допомогти продати квартиру та забрати бабусю до себе. Спірний автомобіль придбано за гроші бабусі ОСОБА_5 , яка та передала ОСОБА_2 у якості подарунку для придбання автомобіля, що відбувалось в присутності ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , з якою вони потім разом поїхали за машиною. Чи з`явилось якесь нове майно у квартирі ОСОБА_2 за період 2018-2020 років їй не відомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 вийшли заміж за ОСОБА_1 , проте до цього часу вони лише зустрічалися, вони із ним не жили однією сім`єю та в них не було спільного бюджету. ОСОБА_1 був постійно відсутній в її житті, оскільки їздив за кордон у відрядження, а ОСОБА_2 сама займалась дитиною. ОСОБА_2 займалась роботою, своєю дитиною, а також їздила до Російської Федерації аби забрати свою бабусю до себе. Придбати автомобіль ОСОБА_2 допомогла її бабуся за гроші отримані від продажу нерухомого майна. ОСОБА_2 на новий рік купляла дитині телевізор у кредит, який потім самостійно виплачувала. Повідомила, що у 2017 році не бачила ОСОБА_1 жодного разу, а знала про нього тільки зі слів ОСОБА_2 . За період 2018-2020 років була у квартирі ОСОБА_2 приблизно 5 разів на рік, проте не змогла пригадати яке майно з`являлось у квартирі за цей період, окрім телевізора.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 . З ОСОБА_1 не знайома та вперше його побачила лише після народження у ОСОБА_2 другої дитини. Дитина ОСОБА_2 ОСОБА_3 інколи гуляв з її дитиною, проте вона ніколи не чула від нього про те, що в нього є батько, який проживає з ними. ОСОБА_2 придбавала автомобіль за власні кошти.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 6, 9).

ОСОБА_1 в червні 2018 також усиновив сина ОСОБА_2 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що визнається учасниками справи, а Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області повторно видано свідоцтво про народження з зазначенням відповідних відомостей про батька дитини (т. 1 а. с. 8).

З виписок АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що з січня 2012 року на її рахунку знаходилось на балансі понад 50 000,00 гривень, які у березні 2014 року були нею зняті (т. 1 а. с. 49-55).

17 лютого 2015 року ОСОБА_2 отримала у спадщину від ОСОБА_18 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка складається з вкладів у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 37 563,97 гривень (т. 1 а. с. 62).

З 03 жовтня 2017 року ОСОБА_2 працює в КНП «Міська лікарня № 12» ДМР на посаді економіста з фінансової роботи, та з 08 серпня 2018 року по 12 червня 2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (т. 1 а. с. 56-57).

23 листопада 2017 року ОСОБА_2 придбала телевізор Samsung плоскопанельний 37-42, вартістю 15 999,02 гривень, частину коштів сплативши відразу 3 500 гривень, а іншу частину у кредит 12 499,02 гривень, який повністю сплатила вже 16 березня 2018 року (т. 1 а. с. 147-155).

З повідомлення ТСЦ № 1242 № 31/4-1242-Ч-121 від 24 квітня 2018 року, 21 жовтня 2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Hyundai i10, 2008 року випуску, з видачею державних номерних знаків НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрації НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу № 4589/17/001874 від 21 жовтня 2017 року (т. 1 а. с. 64).

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, ОСОБА_1 долучено фототаблицю на якій зображено:

-його разом із ОСОБА_2 від 29 червня 2017 року (т. 1 а. с. 79);

- ОСОБА_2 з дитиною вдома, а також один зі спірних телевізорів від 28 квітня 2018 року (т.1 а. с. 80);

-модульну стінку (з відміткою позивача, що вона знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) від 09 липня 2019 року (т. 1 а. с. 81);

-збудовану альтанку від 04 липня 2020 року (т. 1 а. с. 30);

-диван ІНФОРМАЦІЯ_5 (з відміткою позивача, що він знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) від 25 липня 2020 року (т. 1 а. с. 82).

18 червня 2020 року між ПП ОСОБА_19 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 99/06, предметом якого є виготовлення та купівля дивану Rio, вартістю 33 000,00 гривень, строк виготовлення якого 30 днів (т. 1 а. с. 15-16).

В підтвердження того, що позивач протягом усього часу з 2017 року мав достатній заробіток, оскільки в нього були укладені контракти моряка, а гроші від компанії на яку він працював надходили на рахунок його матері ОСОБА_7 , частину з яких він перераховував з її рахунку на кредитні картки ОСОБА_2 , останнім долучено індивідуальні трудові договори від 05 липня, 23 серпня 2017 року з компанією UMA GROUP SERVISE LTD, що діє від імені SIEM SHIP MANAGEMENT, а також виписку з рахунку ОСОБА_7 за період з 01 листопада 2016 року по 02 липня 2021 року, з якої вбачається, зокрема, зарахування на рахунок за дорученням OSM CREW MANAGEMENT LTD з приміткою зарплата (т. 1 а. с. 100-106).

17 березня 2021 року між ФОП ОСОБА_20 (комісіонером на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 03781 від 17 березня 2021 року) та ОСОБА_21 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 03781, відповідно до якого транспортний засіб Hyundai i10, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , продано за 20 000,00 гривень (т. 1 а. с. 65).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1559 від 22 квітня 2021 року виданої Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , до складу сім`ї/зареєстрованих осіб входять ОСОБА_2 уповноважений власник, ОСОБА_17 син, ОСОБА_5 бабуся, ОСОБА_16 син (т. 1 а. с. 48).

З висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-22/14951-АВ від 30 серпня 2022 року вбачається, що середня ринкова ціна колісного транспортного засобу марки Hyundai, моделі i10, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1086 м3, державний номерний знак НОМЕР_1 , без врахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов експлуатації (зберігання), станом на день проведення експертизи, в залежності від комплектації складала: Hyundai i10 1.1i 5dr Classic 5MT (PA) 147 649,38 гривень, Hyundai i10 1.1i 5dr Style 5 MT (PA) 167 235,52 гривень (т. 2 а. с. 11-13).

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для встановлення факту проживання однією сім`єю є обставина спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 496/2083/19 (провадження № 61-6901св22) звернув увагу на те, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (61-3071св21).

Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 588/350/15(провадження № 61-30273св18) зазначив, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем протягом 2012 - 2014 років коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці постанова КЦС ВС від 17 жовтня 2018 року у справі № 587/302/16-ц (провадження № 61-18522св18).

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження доводів позивача про те, що він в період з липня 2017 року по 20 квітня 2018 року (моменту укладання шлюбу) проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу вказує частина з допитаних в судовому засіданні свідків, його спільні з відповідачем фотографії, а також та обставина, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина.

Покази свідків з боку позивача щодо його спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний період часу, самі по собі не можуть бути єдиними доказами у цій справі.

Позивачем не надано доказів у вигляді наявності спільних витрат із відповідачем, його участі у витратах на утримання житла, його ремонт, документів щодо місця його реєстрації за місцем мешкання відповідача, документів, які б підтверджували придбання майна саме в інтересах сім`ї, доказів витрачання ним коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

При цьому, суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що він перераховував зароблені ним гроші з рахунку власної матері на рахунок відповідача, оскільки відповідач цей факт заперечувала, а позивачем підтверджено лише факт перерахування зароблених ним коштів на рахунок своєї матері.

Сама по собі та обставина, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина, а також наявність спільних фотографій позивача та відповідача від 29 червня, 09 вересня 2017 року, не свідчить про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені 74 СК України вважати майном (спірний автомобіль, телевізор Samsung smart tv 42 inch) таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач не погоджувалась із визначеною у позовній заяві вартістю спірного майна подружжя, а також вказувала на те, що:

-спірний кондиціонер Media (на 35 м3) придбаний нею до шлюбу;

-спірний диван ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент того, як вони проживали разом у шлюбі був лише замовлений, проте на момент його виготовлення вони вже проживали окремо та він в неї взагалі відсутній, оскільки був отриманий позивачем;

-спірний телевізор Kiwi smart 32 inch придбаний нею до шлюбу, а наразі відсутній;

-спірна модульна стінка push open door відсутня та ніколи не знаходилась у неї в квартирі;

-спірний паркан є таким, що розділяє земельні ділянки двох різних власників та був встановлений за спільні кошти з власником іншої ділянки.

З метою з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи ухвалою суду від 10 грудня 2021 року було призначено в даній справі комплексну автотоварознавчу, товарознавчу та будівельно-оціночну експертизу.

Водночас, у зв`язку із неможливістю задоволення клопотань експертів про надання документів з усіма додатками на будівництво альтанки та паркану з бетонних плит, проектних документів, виконавчих документів, переліку і обсягу фактично виконаних робіт та будівельних матеріалів, які застосовувалися при будівництві альтанки та паркану, повного найменування об`єктів дослідження (марки, моделі), документів, які б містили інформацію щодо виробника, детальних характеристик дивану та модульної стінки тощо, позивач відмовився від проведення товарознавчої та будівельно-оціночної експертизи.

Враховуючи заперечення відповідача, а також те, що позивачем не долучено жодних доказів придбання спірного майна у шлюбі, окрім як спірного дивану ОСОБА_22 , наявність якого у відповідача не доведена, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині.

При цьому, суд критично ставиться до доводів позивача про те, що наявність модульної стінки та дивану Rio у квартирі відповідача підтверджується їх зображеннями на фототаблиці, оскільки їх місцезнаходження є виключно припущенням позивача та не підтверджено жодним зі свідків.

Та обставина, що спірний паркан є таким, що встановлений за спільні кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та власника сусідньої земельної ділянки (що підтверджується також показами свідка ОСОБА_12 ), є такою, що перешкоджає його виділенню в натурі на користь одного з подружжя.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено, що відповідачем були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 18/2 від 25 серпня 2021 року.

Зокрема, адвокатом Гаргач С.Я. надано обсяг правової допомоги відповідачу у вигляді консультацій по справі, ознайомлення з матеріалами справи, участі у судовому засіданні, складанні двох заяв до суду, складанні клопотання до суду, що підтверджується актом про надання правничих послуг адвокатом від 07 жовтня 2021 року, за що відповідачем було сплачено адвокату аванс у сумі 2 630,00 гривень, на підтвердження чого суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 2/12 від 03 вересня 2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 2 630,00 гривень, витрачені відповідачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, стягнення вартості Ѕ частки автомобіля та поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), понесені витрати на правову допомогу в сумі 2 630,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук