Справа № 523/6042/21
Провадження №2/523/2688/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"23" червня 2022 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
секретар судового засідання - Єпутатова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в розмірі 9981 гривня 63 копійки та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2019 року, у м.Одесі, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Daewoo» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, а власнику транспортного засобу «Daewoo» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , матеріального збитку.
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, що і стало підставою для звернення до суду.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Так встановлено, що відповідно до Суворовського районного суду м. Одеси - справа № 52317009/19 від 18 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , 16 жовтня 2019 року о 08:30 год., рухаючись в м. Одеса, вул. Заболотного, в напрямку вулиці Семена Палія, керуючи транспортним засобом «Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу, у сумі 340 грн.
За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
П.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 зі змінами та доповненнями зазначає, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст.456 ЦК. А п.4 Постанови вказує, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо).
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб ««Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.
Як передбачено ч.1, ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Частина 1, ст.6 цього ж Закону зазначає, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. А ч.2, ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» продовжує, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Однак, дана сума зменшена МСТБУ (відраховано суму ПДВ) и складає 9981,63 грн. Випадки і підстави відрахування суми ПДВ передбачені Законом. Згідно положень Закону (п.36.2 ст.36), якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання МТСБУ документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Потерпілою стороною доказів відновлення транспортного засобу на СТО, яка є платником податку на додану вартість, в МТСБУ не надано.
Відповідно до Наказу №1540 від 11.02.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому в розмірі: 9981,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №989867 від 12 лютого 2020 року, також позивачем було понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 950 грн., що підтверджується платіжним дорученням №728811 від 27 січня 2020 року.
Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди.
За п. 41.1 «а» ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як передбачено п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно із ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви позивачем.
Керуючись ст. ст. 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10-13, 76- 81, 95, 141, 223, 229, 258, 259, 263 - 265, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 23.06.2022 року.
Суддя: