Справа № 405/2499/20
Провадження №2/405/354/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/2499/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.09.2011 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що позичальник ОСОБА_2 , відповідно до укладеного договору б/н від 06.09.2011 року, отримала кредит у розмірі 15 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 квітня 2015 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, а саме: її спадкоємців, та, відповідно, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу (шість місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Тим самим, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 09 квітня 2015 року по 09 жовтня 2015 року. Вказав, що, в даному випадку, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 , при цьому, відповідно до положень ч.2 ст.1281 ЦК України ним (позивачем) 21.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, та 08.02.2019 року отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк». Таким чином, відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, в т.ч. кредитні зобов`язання померлого позичальника, при цьому, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: шість місяців від дня відкриття спадщини, та відсутність у відповідача свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 30 вересня 2019 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, який залишено спадкоємцями без розгляду. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 06.09.2011 року становить 15 479 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14 853 грн. 05 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 626 грн. 17 коп..

З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.09.2011 року в розмірі 15 479 грн. 22 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 25травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику в судове в судове засідання учасників справи.

Крім того, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, зареєстровану судом 11.03.2022 року за вх.№6289, за змістом якої просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором б/н від 06.09.2011 року в розмірі 15 297 грн. 58 коп., з якої 14 853 грн. 05 коп. заборгованість за тілом кредиту; 444 грн. 53 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» разом з позовною заявою подано клопотання від 23 квітня 2020 року про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, про дату та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав.

Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду не надходили.

З огляду на зазначене, відзначається, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, заявлення клопотань та подання заяв.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого, в свою чергу, є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис за №984, складений 09 квітня 2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи позов до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 ОСОБА_1 , на обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг від 06.09.2011 року, укладеного з позичальником ОСОБА_2 він (позивач) виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, в свою чергу, позичальник, не належним чином виконувала взяті на себе за Договором зобов`язання, у зв`язку з чим, у позичальника перед ним (позивачем) виникла заборгованість за Договором від 06 вересня 2011 року, яка станом на дату смерті позичальника становить 15 297 грн. 58 коп. та яка складається заборгованості за кредитом в розмірі 14 853 грн. 05 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 444 грн. 53 коп.

Крім того, встановлено, що 30.09.2019 року за вих.№SAMDN9409 від 12.09.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачу ОСОБА_1 , якого вважає спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 , лист претензію з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 15479 грн, 22 коп., яка залишена без розгляду.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

На запит суду про витребування копії спадкової справи, Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, направлено до суду копію спадкової справи №509/2015 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в суді 27.06.2022 року за вх.№11166. Так, з копії спадкової справи №509/2015 до майна померлої09 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка заведена Кропивницькою міськоюдержавною нотаріальною конторою №1 вбачається, що спадкова справа №509/2015 (номер у Спадковому реєстрі №58049054) заведена Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 09 жовтня 2015 року на підставі заяви-претензії кредитора АТ «Альфа Банк» (зареєстрована за №1138). Крім того, з претензіями кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, які надійшли 01 лютого 2016 року (зареєстрована за №111), 10 травня 2017 року (зареєстрована за №555) та 13 грудня 2018 року (вих. №SAMDN9409) звернувся і позивач АТ КБ «ПриватБанк», в яких просив: включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 15479 грн. 22 коп., а також надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого Боржника та відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також відомості які вже прийняли спадщину

В свою чергу, з матеріалів спадкової справи №509/2015 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, шо інформація про коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та складу спадкового майна відсутня, так як ніхто із спадкоємців до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття чи про відмову у прийнятті спадщини, а також з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (заповітом), - не звертався.

Листом від 28 січня 2019 року за вих.№175/02-14 Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 13 грудня 2018 року за вих. №SAMDN9409 зареєстрована та долучена до спадкової справи. Повідомлено також, що у випадку оформлення спадщини, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо повідомлення спадкоємців ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про наявність вимог кредитора, будуть доведені до відома спадкоємців, які прийняли спадщину. Крім того, зазначено, що після видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, банк буде повідомлений про видачу свідоцтва спадкоємцям боржника.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, тобто, за змістом наведеної норми матеріального права до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості отриманого ними у спадщину майна, в той же час, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, тобто, за змістом наведеної норми матеріального права до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості отриманого ними у спадщину майна, в той же час, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Крім того, аналіз вказаних вище норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, доводи АТ КБ "ПриватБанк" про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, і не відмовився від прийняття спадщини, грунтуються на припущеннях, так як позивачем не надано достовірних та належних доказів проживання спадкодавця на час смерті разом з відповідачем ОСОБА_1 , до якого позивачем пред`явлено позов, та, крім того, суд зауважує, що реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Крім того, на переконання суду, не можуть бути визнані зазначені обставини лише на підставі інформації, що міститься у долучених позивачем копіях паспортів позичальника ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 та в анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк надання кредиту, щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - достатніми доказами того, що відповідач прийняв спадщину і є правонаступником прав та обов`язків позичальника.

Більш того, відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького від 15 травня 2020 року за№1304, наданої на запит Ленінського районного суд м. Кіровограда відповідач ОСОБА_1 з 25 січня 2018 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником/співвласником нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 , а також позивачем не надано доказів та не доведено обсяг спадкового майна та його вартість, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто позивачем не подано належних доказів, які б підтверджували підстави позову та правомірність заявлених позовних вимог.

При цьому, відповідних клопотань щодо витребування судом інформації про належне померлому майно з боку позивача не заявлялися.

З огляду на викладене вище, та, враховуючи, що за принципом змагальності, визначеним в ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, та, враховуючи, що позивачу АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. слід залишити по фактично понесеним останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76, 77-81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за договором про надання банківських послуг № б/н від 06.09.2011 року в розмірі 15 297 грн. 58 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова