Провадження № 2/686/1246/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої-судді:Чевилюк З.А.

секретаря: Перун А.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40990 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., що завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

03.04.2020 року о 12год.53 хв. у м.Хмельницькому по вул.Проскурівського підпілля 207, де ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Хюндай-Н1» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу транспортному засобу «Хюндай Сантафе» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Хмельницького міськрайсуду від 29 липня 2021 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні ДТП, його автомобіль був застрахований в СК «Еталон».

В квітні страховою компанією було здійснено огляд автомобіля позивача, оформлено звіт про страхове відшкодування та 21.09.2021 року сплачено страхове відшкодування у розмірі 92 850 грн.

Згідно Акту виконаних робі ПП ОСОБА_5 , було здійснено ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля «Хюндай Сантафе» д.н.з. НОМЕР_2 насуму 133840 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити різницю завданої матеріальної шкоди у розмірі 40 990 грн.

Внаслідок спричиненої матеріальної шкоди відповідачем було завдано моральну шкоду позивачу, оскільки позивач та його сім`я були позбавлені засобу пересування, вимушені були користуватися громадським транспортом. Позивач був вимушений принижуватись до прохань виплатити суму завданого збитку та отримав грубе та цинічне відношення відповідача до ситуації. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та наполягала на його задоволені. Представник відповідача заперечила позовні вимоги та представила письмовий відзив на позов, де вказала про безпідставність заявлених вимог, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між збитками та діями довірителя. Страховик має відшкодувати збитки у межах страхового ліміту сто тридцять тисяч гривень. Зауважено про неналежність та необґрунтованість як доказу Акту виконаних робіт, представленого позивачем для обґрунтування реального збитку позивача та понесених витрат на відновлювальний ремонт. Акт виконаних робіт, поданий позивачем з позовною заявою не співпадає з актом виконаних робіт, який позивач додає з заявою про приєднання від 05 жовтня 2022 року, що ставить під сумнів його допустимість та достовірність. Акт виконаних робіт, що поданий з позовною заявою містить 57 позицій, а акт виконаних робіт поданий 05 жовтня 2022 року містить 62 позиції(позиції під номерами:12) лакування бамперу, 13) лакування капоту, 14)лакування правого крила, 17)ущільнювач лобового скла-є новими). Також, у новому акті різняться суми за виконані роботи по позиції четвертій підготовка до фарбування бампера відповідно 2200 грн. та 2300 грн., по п`ятій позиції підготовка до фарбування капоту відповідно 1580 грн. та 2800 грн. та інше. Сторонами не заперечено доведеність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 03.04.2020 року та підтверджена постановою суду. Третя особа повідомлена про час та дату судового засідання в установленому порядку. Страховою компанією повідомлено, що експертиза не проводилась і як наслідок звіт не складався. Вартість збитків розраховувалась на підставі ремонтної калькуляції.

Клопотання щодо проведення експертизу з метою оцінки завданого збитку позивачу, не заявлялись. Право заявляти клопотання про проведення експертизи роз`яснено судом.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

03.04.2020 року о 12год.53 хв. у м.Хмельницькому по вул.Проскурівського підпілля 207, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Хюндай-Н1» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу транспортному засобу «Хюндай Сантафе» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Хмельницького міськрайсуду від 29 липня 2021 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні ДТП, його автомобіль був застрахований в СК «Еталон».

Відповідно до полісу №АО/0953669, зі строком дії з 19.12.2019 року по 18.12.2020 року страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 130 000 грн. Власник транспортного засобу «Хюндай-Н1» д.н.з. НОМЕР_1 . Заподіювач шкоди ОСОБА_4 .

В квітні страховою компанією було здійснено огляд автомобіля позивача та 21.09.2021 року здійснено страхове відшкодування у розмірі 92 850 грн.

Страхова компанія письмово повідомила, що експертиза не проводилась і як наслідок звіт не складався. Вартість збитків розраховувалась на підставі ремонтної калькуляції. Ремонтна калькуляція ні позивачем, ні відповідачем не оспорена, достовірність її не взята під сумнів учасниками процесу.

Клопотання щодо проведення експертизи з метою оцінки завданого збитку позивачу, не заявлялись. Право заявляти клопотання про проведення експертизи роз`яснено судом.

Позивачем представлено два Акти виконаних робі ПП ОСОБА_5 щодо здійснених ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Хюндай Сантафе» д.н.з. НОМЕР_2 на суму 133840 грн.

Акт виконаних робіт, поданий позивачем з позовною заявою не співпадає з актом виконаних робіт, який позивач додає з заявою про приєднання від 05 жовтня 2022 року, що ставить під сумнів його допустимість та достовірність. Акт виконаних робіт, що поданий з позовною заявою містить 57 позицій, а акт виконаних робіт поданий 05 жовтня 2022 року містить 62 позиції(позиції під номерами:12) лакування бамперу, 13) лакування капоту, 14)лакування правого крила, 17)ущільнювач лобового скла-є новими). Також, у новому акті різняться суми за виконані роботи по позиції четвертій підготовка до фарбування бампера відповідно 2200 грн. та 2300 грн., по п`ятій позиції підготовка до фарбування капоту відповідно 1580 грн. та 2800 грн. та інше.

Ремонтна калькуляція складена страховою компанією позивачем не оскаржена.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

За вимогами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) статті 3 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19).

Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Обгрунтованість та підставність здійснення ремонтно-відновлювальних робіт на загальну суму 133840 грн. не доведена суду, в тому числі належним розрахунком, калькуляцією, експертним висновком.

Таким чином, заявлені вимоги позивача до відповідача про стягнення матеріального збитку у розмірі різниці між страхової виплати та вартістю відновлювального ремонту, зафіксованого в Акті виконаних робіт, що складає 40 990 грн. є такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи визначення суб`єктом стягнення відповідача по справі, відповідальність якого застрахована у третьої особи, страховика та, необґрунтованість та недоведеність належними та допустимим доказами суми до стягнення у розмірі 40 990 грн., беручи до уваги в т.ч. страховий ліміт.

В той же час, факт заподіяння моральної шкоди позивачу по справі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, зважаючи на складнощі та незручності, що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладення зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, поведінку відповідача у ситуації, що склалась, заперечення ним винуватості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Позивач був вимушений докладати додаткових зусиль до нормалізації та повернення до звичайного життя, шляхом звернення до страхової компанії, здійснення дій по відновленню транспортного засобу.

Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України, на підставі З.У. Про страхування, ст.ст.15,16,990,992,1166, 1188,1192,1194 ЦК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5000 грн. та судового збору 89 грн.

В задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 40 990 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

Третя особа на стороні позивача:Страхова компанія «Еталон», м.Київ, вул.Дегтярівська 33-Б.

Повний текст виготовлено 9 грудня 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк