Справа №613/1724/21 Провадження № 2/613/39/22
10 листопада 2022 року м.Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Харченка С.М.,
за участю секретаря судового засідання Мізяк М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Богодухові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ТОВ «Фінансова компанія горизонт» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за якою просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія горизонт» заборгованість за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007 та Додатковою угодою №8 від 25.07.2018 до Договору №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007 у розмірі 176 128, 23 грн., з яких 121 424,46 грн. заборгованість по тілу кредиту; 54 703,78 грн. заборгованість по нарахованих процентах. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2007 року між Акціонерне комерційним банком «Меркурій» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 18-06П-181 за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмір 100 000 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору, позичальник зобов`ячався своєчасно здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти, в т.ч. штрафні санкції (пені, штрафи), комісії. До договору сторони внесли зміни Додатковими угодами. 6 липня 2018 року між ПАТ «Меркурій» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №26, на підставі якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги по відношенню до позичальника ОСОБА_1 за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007р. 9 липня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» було укладено Договір 4/18 про відступлення права вимоги. Згідно умов вищевказаних Договорів, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до позичальника ОСОБА_1 за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007р. З метою врегулювання існуючої заборгованості за Кредитним договором, 25 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №8 до договору №18-06П-181 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Додаткової угоди №8 сторони погодились, що станом на 25 липня 2018 року заборгованість Боржника перед кредитором, яка виникла згідно кредитного договору складає загалом суму в розмірі 124 413, 05 грн. Згідно п.3 Додаткової угоди №8 сторони домовились, що Боржник зобов`язується повернути кредит до 1 вересня 2021 року згідно графіку погашення, що наведений у додатку до Додаткової угоди №8 та передбачає: з 1 серпня 2018 р. по лютий 2019р. (включно) щомісячно у розмірі 2901,25 грн.; з березня 2019 року по серпень 2019р. (включно) щомісячно у розмірі 7401,77 грн., з вересня 2019 р. по серпень 2021р. (включно) щомісячно у розмірі 2901,25 грн. Передбачено проценти за користування кредитом у розмірі 18,9%. В строки, встановлені договором, відповідачем не було повернено суму кредиту та проценти за його користування. Станом на 1 вересня 2021 року заборгованість відповідача за вказаним договором складає 176 128, 23 грн., а саме: 121 424, 46 грн. заборгованість по тілу кредиту; 54 703, 78 грн. заборгованість по нарахованих процентах.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, надав суду заяву, згідно змісту якої у зв`язку із перебоями в енергопостачанні через масовані обстріл з боку рф, відсутня можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, отже просить розгляд справи проводити без участі представника товариства на підставі наявних в ній доказів. Доводи, викладені у позовні заяві підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідно до п.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено обставини про те, що 10 серпня 2007 року між Акціонерне комерційним банком «Меркурій» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 18-06П-181 (а.с. 8-9).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до п.1.1 умов Договору №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007 року Банк надає Позичальникові споживчий кредит у сумі 100000 грн. на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит 9 серпня 2012 року, згідно обумовленого сторонами графіку погашення, зазначеному в договорі, та сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 20% річних.
Додатковою угодою №2 від 7 травня 2008 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року, встановлено процентну ставку по договору у розмірі 22% річних.
Додатковою угодою №3 від 30 листопада року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року викладено пункт 1.1. Договору у наступній редакції: у період з 30 листопада 2011р. Банк встановлює ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 89 512 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредит 9 серпня 2012р., згідно обумовленого сторонами графіку погашення, зазначеного в Додатковій угоді №3 та сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 22% річних.
Додатковою угодою №4 від 17 квітня 2012 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007р., доповнено розділ 6 договору пунктом 6.8: позичальник надає згоду Банку на збір, зберігання, використання та поширення інформації, обсяг якої визначений ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», через бюро кредитних історій, з якими Банк співпрацює на договірних засадах».
Додатковою угодою №5 від 8 серпня 2012 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року, викладено підпункт 1.1. у наступній редакції: «з 8 серпня 2012р. Банк встановлює ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 81 512 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит 8 листопада 2012р, згідно обумовленого сторонами графіку погашення, зазначеного в Додатковій угоді №5 та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 22% річних». Викладено підпункт 2.2.1 у наступній редакції: повернути Банку кредит 8 листопада 2012р., відповідно до графіку погашення, викладеного в п.1.1 Договору, шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою через касу Банку на позичковий рахунок, відкритий позичальнику в Банку. Доповнено розділом 6 підпунктом 6.9: на підставі ст..1071 ЦК України та у відповідності з цим Договором Позичальник уповноважує та доручає АТ БАНК «МЕРКУРІЙ» списувати кошти з поточного рахунку № НОМЕР_1 у АТ БАНКУ «МЕРКУРІЙ», код банку 351663, а також із всіх інших своїх поточних рахунків, відкритих у АТ БАГКУ «МЕРКУРІЙ», у валюті КРЕДИТУ або у валюті, відмінної від валюти Кредиту, при наявності на них необхідної сууми коштів, не наданих у Кредит, у межах сум, які підлягають сплаті Кредитору за цим Договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством.
Додатковою угодою №6 від 9 листопада 2012 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року, викладено п.1.1 у наступній редакції: з 9 листопада 2012р. Банк встановлює ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 75 512 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит 7 листопада 2013р, згідно обумовленого сторонам графіку погашення, зазначеного в Додатковій угоді №6 та сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 24% річних. Викладено підпункт 2.2.1 у наступній редакції: повернути банку Кредит 7 листопада 2013р., відповідно до графіку погашення, викладеного в п.1.1 Договору, шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою через касу Банку на позичковий рахунок, відкритий Позичальнику в Банку.
Додатковою угодою №7 від 8 листопада 2013р. року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року, викладено п.1.1 Договору у наступній редакції: з 8 листопада 2013р. Банк встановлює ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 51 512 грн. на споживчі потреби, а Позичальник зобов`язується повернути кредит 6 листопада 2104р., відповідно до графіку погашення, зазначеного в Додатковій угоді №7 та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Викладено підпункт 2.2.1 розділу 2 Договору у наступній редакції6 повернути банку Кредит 6 листопада 2014р., відповідно до графіку погашення, викладеного в п.1.1 Договору, шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою через касу Банку на позичковий рахунок, відкритий позичальнику в Банку. Викладено пункт 6.1 Договору у наступній редакції: договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до повного повернення Позичальником кредиту, сплати у повному бсязі процентів за користування ним та до повного виконання Позичальником будь яких грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору.
6 липня 2018 року між ПАТ «Меркурій» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» було укладено Договір №26 про відступлення прав вимоги №26, на підставі якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги по відношенню до позичальника ОСОБА_1 за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007р.
9 липня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АСТЕР ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» було укладено Договір №4/18 про відступлення права вимоги.
Згідно умов вищевказаних Договорів, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до позичальника ОСОБА_1 за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007р.
З метою врегулювання існуючої заборгованості за Кредитним договором, 25 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №8 до договору №18-06П-181 про надання споживчого кредиту.
На підставі Додаткової угоди №8 від 25 липня 2018 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року сторони погодились, що станом на 25 липня 2018 року заборгованість Боржника перед кредитором, яка виникла згідно Кредитного договору, складає загалом суму в розмірі 124 413, 05 грн. Викладено п.1.1, п.1.4, п.1.5 Кредитного договору у наступній редакції: з з 25 липня 2018 року Кредитор встановлює ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 124 413, 05 грн, а боржник зобов`язується повернути кредит 1 вересня 2021 року, згідно графіку погашення, встановленого Додатковою угодою №8 та сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 18,9 % річних. Сукупна вартість споживчого кредиту для Боржника у грошовому виразі становить 187 830, 74 грн. Сукупна вартість в процентному виразі споживчого кредиту для Боржника становить 25,98 %. Викласти п.п.2.2.1, 2.2.2. розділу 2 Договору у наступній редакції: Повернути кредитору кредит 1 вересня 2021 року відповідно до графіку погашення, викладеного в п.1.1 Договору, шляхом перерахування суми в безготівковій формі на рахунок Кредитора, в казаного в реквізитах Сторін, а бо внесення суми готівкою в касу Кредитора. Сплачувати щомісячні платежі та проценти за користування кредитом у безготівковій формі на рахунок Кредитора, вказаного в реквізитах Сторін або внесенням готівкових коштів в касу Кредитора, не пізніше 23 числа наступного місяця. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється Кредитором щомісячно із дня фактичного надання кредиту до повного погашення заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом та календарних днів у році.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. ст.530, 631 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України).
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Позичальник, за вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судовим розглядом встановлено, що АТ Банк «Меркурій» свої зобов`язання за договором виконав належним чином і у повному обсязі надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірах, визначених вищевказаними Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10.08.2007 та Додатковими угодами.
Однак, всупереч зазначеним нормам закону та положенням Договору №18-06П-181 та Додаткових угод до нього, ОСОБА_1 свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором, виконав не в повному обсязі, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у сумі 121 424, 46 грн. та заборгованість по нарахованих процентах 54 703,78 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором №18-06П-181 про надання споживчого кредиту позичальника (а.с.36), наданим представником Банку.
Заборгованість за процентами позивачем розраховано за період з 01 серпня 2018 року до 1 вересня 2021 року в сумі 54 703,78 грн. (а.с.36), що узгоджується з підписаною сторонами Додатковою угодою № 8 від 25 липня 2018 року до Договору № 18-06П-181 про надання споживчого кредиту від 10 серпня 2007 року, якою було встановлено строк дії Договору - до 1 вересня 2021 року.
Так, відповідач, підписуючи додаткову угоду до договору станом на 25 липня 2018 року, не заперечував про залишок суми кредиту саме в розмірі 124 413,05 грн.
Отже, у судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору №18-06П-181 про надання споживчого кредиту та Додаткових угод до нього. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за нарахованими процентами.
Зазначеним договором та угодами були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, штрафні санкції та інші умови правовідносин.
Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого, станом на 01.09.2021 року відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 176 128, 23 грн., а саме: заборгованості за тілом кредиту у сумі 121 424, 46 грн. та заборгованість по нарахованих процентах 54 703,78 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2270 грн. судового збору .
У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4, 10-13, 43, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя