Номер провадження: 22-ц/813/3045/22
Справа № 2-3218/2006
Головуючий у першій інстанції Остра Н.С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства спортивного риболовства «Сонячний» причал № 79 про визнання права власності на самочинну будівлю, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Острої Н.С. 31 травня 2006 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області, -

встановила:

У травні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79, згідно якого просив визнати за ним право власності на самовільне збудоване нерухоме майно, а саме:

-літ. «А» дачний будинок АДРЕСА_1 - балкон;

-літ. «а» балкон;

-літ. «Б» господарчий блок;

-літ. «б» навіс, - розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що упродовж довгих років ОСОБА_2 був членом Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79. На підставі рішення 29 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 24 жовтня 2001 року №916, Товариству було надано в постійне користування 4,4193 га землі. З моменту надання землі, позивач самочинно збудував вищезазначене нерухоме майно.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 права власності на самовільне збудоване нерухоме майно, а саме: літ. «А» дачний будинок АДРЕСА_1 балкон; літ. «а» балкон; літ. «Б» господарчий блок; літ. «б» навіс; розташовані за адресою: Товариство любителів спортивного риболовства «Сонячний», причал АДРЕСА_2 .,

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (яка не приймала участь у розгляді справи) просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 належать 1/2 частина господарчого блоку, площею 16,6 кв.м., перший поверх приміщення №34, загальною площею 25, 4 кв.м., та гараж площею 16,37 кв.м. Однак, незважаючи на вказане, ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного рішення суду зареєстрував за собою право власності на весь дачний будинок, чим порушив право апелянта на володіння та користування належним їй майном. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що позивач ніколи не був власником земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, та така земельна ділянка не надавалась останньому Товариством любителів спортивного риболовства «Сонячний», а тому ОСОБА_2 взагалі не мав права вимагати визнання за ним права власності в порядку ч.5 ст. 376 ЦК України.

Сторони про розгляд справи на 11 жовтня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від сторін по справі на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Як встановлено судом першої інстанції, Затоківською селищною Радою народних депутатів Одеської області, на підставі рішення 29 сесії ХХІІІ скликання від 24 жовтня 2001 року №916, Товариству любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79, було надано в постійне користування 4,4193 га землі (т.1 а.с. 14-16).

ОСОБА_2 є членом Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79, згідно членської книжки виданої 05 січня 2002 року (т.1 а.с. 7).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року визнано за ОСОБА_2 право власності на самовільне нерухоме майно, а саме: літ. «А» дачний будинок АДРЕСА_3 , номери приміщень:1-коридор, 2-кімната, 3-кладова, 4-кімната, 5-корилор, 6-кімната, 8-балкон; літ. «а» балкон, літ. «Б» господарчий блок; літ. «В» господарчий блок; літ. «б» навіс; розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

У наступному, позивачем було здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є членом Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал № 79; на підставі рішення 29 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 24 жовтня 2001 року №916 вказаному товариству надано у постійне користування 4,4193 га землі; з моменту надання землі, позивач самочинно збудував спірний житловий будинок, а відповідач - землекористувач не заперечував щодо визнання за позивачем права власності; спори з суміжними з власниками суміжних будинків/домоволодінь відсутні.

25 січня 2019 року, тобто через 13 років після ухвалення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року, останнє було оскаржене чоловіком апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (т.1 а.с.47-71).

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, яка набрала законної сили, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року було закрито.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваним рішенням суду питання про права апелянта ОСОБА_3 не вирішувалися, а скасування рішення суду від 31 травня 2006 року про визнання права власності за особою на об`єкт нерухомого майна, яке набрало законної сили та є виконаним, призведе до порушення його права власності у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Верховного суду від 09 вересня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року було відмовлено.

Ухвала обґрунтована тим, що, закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про права ОСОБА_3 не вирішувалися.

У наступному, 10 березня 2020 року представник Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79 подав апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79 було залишено без задоволення, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 29 січня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал № 79 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року було відмовлено, оскільки дана справа є малозначною, а тому судові рішення, ухвалені при її розгляді, не підлягають касаційному оскарженню.

24 травня 2021 року, тобто через 15 років після ухвалення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року, останнє було оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, апелянт ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин щодо визнання права власності на самочинну будівлю, не є стороною у справі, а також не є власником самочинної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка була предметом заявлених вимог.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 на підтвердження вимог апеляційної скарги надані ті самі письмові докази (копія заяви до Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79 від 22 серпня 2002 року, копія заяви до Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79 від 23 червня 2006 року, копія Витягу з засідання причалу від 04 листопада 2018 року, тощо), які раніше надавались її чоловіком ОСОБА_3 , та яким вже була надана правова оцінка судами апеляційної та касаційної інстанцій при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апелянтом не додано до апеляційної скарги жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності у ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину господарчого блоку, площею 16,6 кв.м., першого поверху приміщення №34, загальною площею 25, 4 кв.м., та гаражу площею 16,37 кв.м.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскільки правовідносини щодо визнання права власності на самочинну будівлю, з приводу яких ухвалено оскаржуване рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року, виникли за позовом ОСОБА_2 до Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал № 79, вимоги до скаржника - ОСОБА_1 не заявлялися та судом не вирішувалися, а тому апеляційний суд констатує, що питання про права, свободи, інтереси та обов`язки останньої судом у цій справі не розглядалося та не вирішувалось, що є підставою для закриття апеляційного провадження за її скаргою. Таким чином, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі у ОСОБА_1 відсутнє.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 ніколи не був власником земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, та така земельна ділянка не надавалась останньому Товариством любителів спортивного риболовства «Сонячний», - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу того, що саме вона є власником та/або користувачем вказаної земельної ділянки, а тому її права та інтереси не можуть бути порушеними.

Також колегія суддів враховує, що у постанові Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, при розгляді апеляційної скарги Товариства любителів спортивного риболовства «Сонячний», причал №79, було встановлено, що з моменту надання землі ОСОБА_2 самочинно збудував спірний житловий будинок, а землекористувач - Товариство любителів спортивного риболовства «Сонячний» причал №79, не заперечував щодо визнання за позивачем права власності.

Вказані обставини, у їх сукупності, свідчать про те, що оскаржуваним рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2006 року не могли бути вирішені питання про права та обов`язки апелянта ОСОБА_1 .

Згідно п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства спортивного риболовства «Сонячний» причал № 79 про визнання права власності на самочинну будівлю, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Острої Н.С. 31 травня 2006 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе