Справа № 302/815/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 травня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

з участю секретаря: Бочко Л.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 302/815/21 (Головуючий: Кривка В.П.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та пені по заборгованості зі сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 12 вересня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із матір`ю.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, та присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитини повноліття.

Однак рішення суду відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку не виконував, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2021 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 13 394, 53 грн. та пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем у період з квітня 2016 року по червень 2021 року включно становить 96 114,55 грн., які позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Міжгірського районного суду від 08 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 13 394 грн. 53 коп.; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 394 грн. 53 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір в сумі 908 грн..

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у якій просить рішення Міжгірського районного суду від 08 листопада 2021 року скасувати як таке, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, винесене внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів поданих разом із позовною заявою, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з усталеної судової практики одозначно вбачається, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день простроченнгя її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення, а тому загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_3 у період з квітня 2016 року по червень 2021 року включно становить 96 114,55 грн.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, і оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача.

Встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2016 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі виконавчого листа, виданного Міжгірським районним судом Закарпатської області 05.07.2016 року, Міжгірським РВ ДВС 19.07.2016 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного виконавцем Почіль І.М. заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_3 станом на 01.07.2021 року становить 13 394, 53 грн., та сума пені становить 96 114,55 грн..

Статею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм статті 549 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Факт невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період від травня 2016 року по липень 2021 року підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження та результатами розрахунку пені по заборгованості зі сплати аліментів що виконані виконавцем ОСОБА_7 .

Разом з тим частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів а період з квітня 2016 року по червень 2021 року становить 13 394,53 грн., суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 13 394,53 грн.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено 18 травня 2022 року.

Головуючий

Судді: