Провадження №: 2/755/7140/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Також до матеріалів позовної заяви додана заява про забезпечення позову.

За заявленими позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 117 300 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та судові витрати.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду із позовом, позивач, обґрунтовуючи підсудність позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва, посилається на положення ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Позивачем у позовній заяві адресою свого місця проживання зазначено: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва.

Адресою місця реєстрації відповідача зазначено: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання підсудності позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва, суд враховує наступне.

Позивачем до позовної заяви додано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.08.2022, у якому зазначено, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 18.08.2022 приблизно о 12.00 год. за адресою м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-А невстановлена досудовим розслідуванням особа заволоділа грошовими коштами у розмірі 117 300 грн., що належали заявнику, таким чином останньому завдано матеріального збитку на вищевказану суму.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завдання збитків та набуття майна без достатньої правової підстави мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання. На відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, для повернення безпідставно набутих коштів необхідним є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майно відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17.

До позовної заяви на підтвердження вчинення відповідачем кримінального правопорушення та завдання останнім позивачу шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочинну на території Дніпровського району м. Києва не надано відповідного вироку суду, що давало б підстави вважати позовну заяву такою, що підсудна Дніпровському районному суду м. Києва в силу положень ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

Разом з тим, змістом позовних вимог є стягнення безпідставно набутих грошових коштів з посиланням на ст. 1212 ЦК України.

З метою досудової підготовки справи, судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснено запит для з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача.

Як убачається із відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА № 87514014 від 28.12.2022, відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , інтернат, у період часу з 20.09.2013 по 13.06.2018.

У Дніпровському районі м. Києва відповідач не зареєстрований.

02 вересня 2014 року головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» винесено розпорядження № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», відповідно до якого територіальну підсудність цивільних справ підсудних Ясинуватському міськрайонному суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області.

На даний час відомості про зміну територіальної підсудності цивільних справ підсудних Дружківському міському суду Донецької області відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Беручи до уваги те, що позовна заява ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів подана до Дніпровського районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, справа підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області за зареєстрованим місцем проживання відповідача за загальними правилами підсудності.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/13250/22 (провадження № 2/755/7140/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів передати на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.12.2022.

Суддя