Справа № 303/371/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 травня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу адвоката Данько Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2022 року (у складі судді Заболотного А.М.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у січні 2022 р. (а.с.1-4)

Ухвалою судді Мукачівського міськраойнного суду від 19 січня 2022 р. (а.с.7-8) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме зі змісту пред`явлених позовних вимог видно, що позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, сплачує за ці вимоги 992,40 грн.

У позовній заяві ціни позову не вказано, позивач указує, що не може визначити ціну позову (ринкову вартість спірного майна) у зв`язку з відсутністю в нього необхідної технічної документації.

Тому суд у силу вимог процесуального закону визначив для позивача максимальну ставку судового збору за подання позову майнового характеру в розмірі 7443 грн.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2022 р. (оскаржувана ухвала) (а.с.12-13) позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Адвокат Данько О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи скарги зводяться до того, що на виконання вимог ухвали суду позивачем 03.02.2022 р. було надано заяву в якій він указав, що визначення максимальної ставки судового збору за подання позову обмежує його права в доступі до правосуддя.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відтак, ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, із таких мотивів.

Суд констатував, що позивач не усунув недоліки позову у строк, встановлений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 січня 2021 р. Ухвала про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачем 29.01.2022 р., останнім днем усунення недоліків позовної заяви є 03.02.2022 р., однак у вказаний строк позивачем не було усунуто недоліків позовної заяви.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком, оскільки він суперечить обставинам справи та нормам процесуального права.

Пунктами 29 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлюються вимоги до змісту позовної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладенихь у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

За приписами частин другої, третьої статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення у суд із відповідною заявою.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Встановлюючи позивачеві максимальний розмір для сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 6450,60 грн. (7443 грн. 992,40 грн.) по-перше, суд першої інстанції не обґрунтував із чого він виходив, визначаючи саме такий розмір судового збору, по-друге, встановлення максимальної ставки судового збору (за умови відсутності дійсної оцінки вартості майна) однозначно перешкоджає позивачеві в доступі до правосуддя і захисту свого порушеного права.

Положення ч.2 ст. 176 ЦПК України дозволяють суду попередньо визначити розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Тобто, в суду першої інстанції не має жодних перешкод для прийняття позовної заяви зі сплаченим судовим збором по мінімальній ставці, далі, в ході підготовчого провадження визначити дійсну вартість спірного майна (наприклад витребувавши відповідні документи у відповідача) та достягнути недоплачену суму судового збору.

Також належить зауважити, що позивачем 03.02.2022 р. було надіслано до суду першої інстанції заяву, в якій він посилається на надмірний розмір визначеного судом судового збору, однак суд першої інстанції узагалі не надав правової оцінки цій заяві, ба більше, він її не додав до виокремлених матеріалів, які надсилав до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги на ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2022 р.

Колегія суддів констатує, що хвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, обмежує права позивача та перешкоджає йому в доступі до правосуддя.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У контексті наведеного та відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Данько Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

2.Ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 16 травня 2022 року.

Судді: