Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5570/17 Головуючий у 1-й інст. Корбут В.В.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. від 21 липня 2022 року

у цивільній справі № 274/5570/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про припинення дії сервітуту, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила припинити дію сервітуту "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв.м., зареєстрованого 05.06.2012 р. в Державному земельному кадастрі на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності підстав для встановлення сервітуту.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2022 року клопотання представника ОСОБА_2 задоволено. Провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати в частині закриття провадження та ухвалити нове судове рішення, яким провадження закрити за безпідставністю заявлених позовних вимог. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що судом не було надано об`єктивної оцінки наявності у договорі купівлі-продажу земельної ділянки прийнятого сторонами пункту (абзац 5 п.1.1) про існування обмежень у використанні земельної ділянки: право проходу та проїзду на велосипеді 0,0026 га, право проходу та проїзду на велосипеді 0,0011 га, зони особливого режиму забудови 0,0066 га. Вказані обмеження зафіксовані також у Поземельній книзі №НВ-013 від 15.05.2013 року. Також вказує, що безпідставність позовних вимог про скасування цього земельного сервітуту вказується також у нескасованому судовому рішенні Бердичівського міськрайонного суду від 06.12.2016 року, який визнав державну реєстрацію земельного сервітуту саме на ділянці відповідачки чинною. Крім того, на думку апелянта, долучений судом до матеріалів справи текст витягу із Державного земельного кадастру, що стосується земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в якому відсутні відомості про земельний сервітут «право проходу і проїзду на велосипеді» площею 37 кв.м., що зареєстрований 05.06.2016 р., за своїм змістом є незаконним та не належним чином залученим доказом.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Проте, погодитись в повній мірі з висновком суду першої інстанції не можливо.

Так, представник ОСОБА_2 подав письмове клопотання, у якому просив закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору, посилаючись на те, що 06.01.2022 р. ОСОБА_2 отримано витяг з Державного земельного кадастру №НВ022, що стосується земельної ділянки з кадастровим номером :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому відсутні відомості про земельний сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв.м., що зареєстрований 05.06.2012 р.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти закриття провадження у справі з підстав, наведених у письмовому клопотанні представника ОСОБА_3 , посилаючись на те, що сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв.м. існує відповідно до умов договору купівлі-продажу від 03.06.2013 р., та заявив усне клопотання, у якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що є рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2016 р. у справі №274/1906/16-ц.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

При цьому позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

В даному випадку суд першої інстанції правильно вважав, що підстав для закриття провадження у справі згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК немає.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2016 р. у справі № 274/1906/16-ц, на яке представник ОСОБА_1 посилається як на підставу для закриття провадження у справі (т.1, а.с.113) , не є рішенням, зокрема, між тими самими сторонами про той самий предмет, оскільки предметом позову у зазначеній справі було визнання недійсним сервітуту. А у даній справі заявлено вимогу про припинення дії сервітуту.

А тому суд обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 .

Щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність предмета спору, слід зазначити наступне.

ОСОБА_2 звернулась з позовом, у якому просила припинити дію сервітуту "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв.м., зареєстрованого 05.06.2012 р. в Державному земельному кадастрі на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 .

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, що на земельних ділянках кадастровий номер :01:026:0400 та :01:026:0433 за адресою: АДРЕСА_1 , в Державному земельному кадастрі 05.06.2012 р. зареєстровано сервітут "право проходу і проїзду на велосипеді" площею 37 кв.м.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що іншими учасниками справи такі обставини заперечувалися із посиланням на закріплення сервітуту у договорі купівлі-продажу. Отже, спір існує.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,

а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з тим, із врахуванням обставин справи відсутні підстави вважати про відсутність предмета спору.

З`ясування обставин справи, оцінка доказів та перевірка доводів сторін можуть бути здійснені лише при розгляді справи по суті.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Виходячи із наведеного, та відповідно до пунктів 3,4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,368,376,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2022 року скасувати.

Справу №274/5570/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про припинення дії сервітуту направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: