Справа №443/368/22
Провадження №2/443/437/22
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку на території Вербицької сільської ради площею 1,6505 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №068114 від 20.01.2003.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки по материній лінії ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки на території Вербицької сільської ради загальною площею 1,6505 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 068114 від 20.01.2003 року. ОСОБА_4 дійсно до дня своєї смерті, що наступила 19.11.2004, була постійно зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала без реєстрації її внучка ОСОБА_1 . Заповіту від ОСОБА_4 не посвідчувалось. Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги спадкування за законом були її доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак вони спадщину після смерті своєї матері не прийняли, оскільки не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Натомість, позивачка постійно проживала із своєю бабусею ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому прийняла спадщину за законом, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. При зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 їй було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючого документу на зазначені вище земельні ділянки.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог. Наслідки визнання позову їм зрозумілі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.41), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника та підтримання позовних вимог (а.с.48).

Відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків визнання позову (а.с.38).

Відповідачкою ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків визнання позову (а.с.44).

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами (а.с.36-37).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24).

Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.42-43).

Ухвалою судового засідання від 04.07.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.49).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.02.1983 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 10.08.1985, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб 10.08.1985. Після одруження дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.11).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження від 07.12.1985 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 26.09.2006, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 02.08.2005. Після одруження дружині змінено прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.13).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвами про смерть від 05.11.1999 та 19.11.2004 (а.с.14, 15).

Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 25.06.2021 встановлено, що згідно з записів у по-господарській книзі №2 числиться господарство по АДРЕСА_1 , де проживала та була зареєстрована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ОСОБА_4 проживала без реєстрації внучка ОСОБА_1 . Від імені ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.16).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №68749513 від 30.03.2022, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17).

Довідкою Управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.10.2021 встановлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів про право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради на підставі рішення Вербицької сільської ради від 19.10.2001 №15 на ОСОБА_4 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №068114 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 361. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Площа земельної ділянки 1,6505 гектарів (а.с.18).

Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 06.04.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.20).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина 1 статті 1265 ЦК України).

Згідно з приписами частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом із своєю бабусею ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 до дня її смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і у сукупності є достатніми для встановлення факту їх постійного проживання разом на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення зазначеного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини належало право власності на земельні ділянки загальною площею 1,6505 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Вербицької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №068114 від 20.01.2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361.

За життя ОСОБА_4 особистого розпорядження не зробила. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України.

Матеріали справи (зокрема витяг зі Спадкового реєстру) беззаперечно свідчать про те, що після смерті ОСОБА_4 ніхто у встановленому законом порядку спадщину не прийняв.

Водночас, суд зауважує, що з огляду на встановлений судом факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а також відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення ОСОБА_1 про відмову від спадщини, ОСОБА_1 в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦП України вважається такою, що прийняла зазначену спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на земельні ділянки, яке набула у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1265, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Сугрів в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 1,6505 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Вербицької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №068114 від 20.01.2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 12 липня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів