УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 701/238/22

провадження № 61-10691ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у складі колегії суддів Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, Комунальне комерційне підприємство «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради про визнання ОСОБА_2 недієздатним,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що 05 травня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради про визнання ОСОБА_2 , недієздатним.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08 червня 2022 року заяву повернуто заявнику.

Ухвала про повернення заяви мотивована тим, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про визнання особи недієздатною, у порушення частини четвертої статті 177 ЦПК України, до заяви не додала документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону. У встановлений судом строк, станом на 08 червня 2022 року, недоліки ухвали про залишення заяви без руху не усунула, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання заяви неподаною та поверненню її заявнику.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08 червня 2022 року відмовлено.

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження мотивована тим, що відповідно до вимог частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. ОСОБА_1 отримала оскаржену ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08 червня 2022 року - 02 липня 2022 року, останній день подання апеляційної скарги є 18 липня 2022 року. 25 липня 2022 року подала апеляційну скаргу, з пропуском строку на апеляційне оскарження, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначила, що строк на апеляційне оскарження з 19 липня 2022 року по 25 липня 2022 року пропущений з тих підстав, що представник, який надає безоплатну правову допомогу заявниці, перебував у відпустці. Проте, доводи заяви не можуть бути визнаними судом поважними, оскільки перебування ОСОБА_3 у відпустці не позбавляло ОСОБА_1 права звернутися за юридичною допомогою до іншої особи, зокрема до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про відмову у відкритті апеляційного оскарження, оскільки її представник - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , що надає безоплатну правову допомогу заявниці з 15 липня 2022 року по 25 липня 2022 року перебував у відпустці, відповідно до частини першої статті 26 до Закону України «Про відпустки», пункту 3 статті 12 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», тому не мав можливості підготувати клопотання про поновлення строку, що є поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження в умовах воєнного стану. Апеляційний суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 пенсіонер, юридично необізнана, на її утриманні перебуває психічно-хворий син, вона в скрутному майновому становищі і не має майнової можливості сплачувати за адвокатські послуги, тому звернулась до ФОП ОСОБА_3 , який здійснює адвокатські послуги, за правовою допомогою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що підстави, вказані у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 (строк на апеляційне оскарження пропущений через перебування представника заявниці у відпустці), є неповажними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Доводи заявника про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги у зв`язку із перебуванням її представника у відпустці, колегія суддів відхиляє, оскільки за умови, що копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції скаржником отримано 02 липня 2022 року, а представник вибув у відпустку 15 липня 2022 року (за три дні до закінчення строку апеляційного оскарження) та враховуючи, що апеляційна скарга подана 25 липня 2022 року (під час перебування представника у відпустці), зазначена обставина не є об`єктивною перешкодою для подання апеляційної скарги у визначені законом строки.

Посилання заявниці на скрутний майновий стан, що позбавило її можливості звернутись за правовою допомогою не вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, як правильно апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Підстав вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, немає.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у складі колегії суддів Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, Комунальне комерційне підприємство «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар