Справа № 676/1883/21
Номер провадження 2/676/215/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних,

встановив:

АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 08.06.2007р. між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №966/193-632-39 згідно якого відповідачу було наано кредит в розмірі 60000 доларів США. Згідно рішення №55/2019 АТ «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019р., було прийняте рішення про припинення АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк». Відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2019р. по справі №676/7745/18 АТ «Укрсоцбанк» було відмовлено в стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання за кредитом а саме: заборгованість за кредитом 53369,07 дол. США, заборгованість за відсотками 73470,68 дол. США, в зв`язку із пропуском строку позовної давності. Позивач вважає, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 3% річних на кредитну заборгованість за період з 21.09.2018р. по 02.03.2021р. у розмірі 11782,81 доларів. США. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Представник позивача подав суду заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в яких просить суд відмовити в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або зменшити їх розмір.

Представник відповідача в суді проти позову заперечив та подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивач як кредитор, пропустив строк звернення до суду з вимогами до боржника про стягнення суми кредиту, тим самим втратив право і на захист в судовому порядку вимоги про нарахування 3 % річних на суму кредиту. Представник відповідача подав суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне.

08.06.2007р. між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №966/193-632-39(а.с.4-5), у відповідності до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу як позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості. платності та цільового характеру використання в сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.06.2022 року. Відповідно до п.п. 1.1.1. кредитного договору визначено наступний порядок погашення суми основної заборгованості: по 333,33 (триста тридцять три) долари США 33 центи до 20 числа кожного місяця, починаючи з липня 2007 року по 07 червня 2022 року. Відповідно до п. 4.5 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9. цього Договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно із рішенням №55/2019 АТ «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019р., вирішено припинити АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк». Правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК» виника у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019р.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2019р. по справі №676/7745/18 за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (за кредитним договором від 08.06.2007 р. № 966/193-632-39) відмовлено в стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 126839,75 дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом - 53369,07 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 73470,68 дол. США в зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Вказаним рішенням було встановлено, що 11.09.2012 р. банком була направлена відповідачу лист-вимога про дострокове стягнення заборгованості в який банк вимагав на підставі положень п.п. 3.3.9, п.4.5 кредитного договору дострокового виконання зобов`язання у строк до 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, а саме сплатити заборгованість за кредитом 53369,07 доларів США, заборгованість за відсотками(станом на 10.09.2012 р.) 32843,50 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту(станом на 10.09.2012 р.) 2 399,43 долари США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків(станом на 10.09.2012 р.) - 4 198,04 доларів США. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про дострокове повернення кредиту та платежів за ним почався з 10.10.2012 р. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 12.11.2018 р., тобто через шість років, що свідчить про пропуск строків позовної давності встановленої ст.257 ЦК України в три роки. З 10.10.2012 р. по 12.11.2018 р. сторонами кредитного договору будь-яких дій передбачених ст.264 ЦК України які би були підставою для переривання строку позовної давності не вчинялось. За цей період також строк позовної давності не зупинявся на підставі ст.263 ЦК України. Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 13.06.2019р.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 267 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Відповідно до статті 625 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: (1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; (2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; (3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Положення статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Отже, кредитор у натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).

Оскільки з врахуванням обставини встановлених рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.05.2019р. по справі №676/7745/18, між сторонами фактично існує натуральне зобов`язання, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що ж стосується клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, то суд враховує положення ст.137 ЦПК України відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обгрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 12000,00 грн. представником відповідача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 6/21 від 04.06.2021 р.(а.с.62-65), виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб(а.с.66), копію наказу № 1-3/19 від 02.09.2019 р. АО «Адвокатська група Ліга захисту»(а.с.67), розрахунок наданої правничої допомоги у справі №676/1883/21 від 30.09.2021 р.(а.с.68), копію свідоцтва адвоката(а.с.69), копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 3/21 від 16.03.2021 р.(а.с.89 на звороті), копію платіжного доручення № 8949645 від 17.09.2021 р.(а.с.90).

Представником позивача подано до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу(а.с.76-79).

Враховуючи складність справи, ціну позову та значення справи для відповідача, зміст та обсяг наданих адвокатом відповідачу послуг, які зазначені в розрахунку(а.с.68), суд вважає що витрати на правову допомогу підлягають зменшенню на 1000,00 грн. за підготовку клопотання про зупинення провадження у справі та до 216,67 грн. за участь у судових засіданнях, враховуючи участь в судовому засіданні 29.10.2021 р.(13 хвилин): 1000,00 грн. : 60 хвилин х 13 хвилин = 216,67 грн. В зв`язку з цим вимоги представника відповідача підлягають задоволенню в розмірі 9216,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 267, 509, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 137, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволені позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк»(; місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 9216,67 грн. витрат на правову допомогу.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 18.04.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В