Провадження № 2/185/3755/22
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів.

28 листопада 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітньою особою. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2005 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 до його повноліття.

Внаслідок несплати аліментів відповідачем на день повноліття сина утворилася заборгованість у розмірі 119 623 грн. Відповідно до розрахунків позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2017 року по 12 вересня 2022 року становить 116 382 грн 64 коп.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1. Згідно з Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, текст статті 179 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції:

«1. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

2. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

3. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України».

Згідно наведених положень закону, починаючи з 08 липня 2017 року і до 12 вересня 2022 року аліменти, які стягувалися на утримання ОСОБА_3 , є його власністю. Рішення суду про стягнення заборгованості по аліментам може вплинути на зазначене право власності ОСОБА_3 , який на теперішній час є повнолітньою особою, однак не зазначений у позовній заяві як учасник справи (третя особа), у позовній заяві не вказано його адресу проживання та інші дані відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України.

2. Зміст позовних вимог, визначений у прохальній частині позовної заяви не відповідає обставинам, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме у пункті 1 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у мотивувальній частині позовної заяви відомості про цю особу відсутні.

У пункті 2 прохальної частини позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2019 року по 25 травня 2022 року, не зазначаючи суму неустойки. Період нарахування неустойки відрізняється від періоду, що вказаний у мотивувальній частині позовної заяви.

Тому позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви.

Згідно з частиною 2 статті 185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів.

Надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя У.М. Болдирєва