ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6502/22 Справа № 210/577/22 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги представника позивачаОСОБА_1 - адвоката Співак Вікторії Анатоліївни,відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року, ухваленого суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ДП «Криворіжсталь», КДГМК «Кривріжсталь», ВАТ КГМК «Криворіжсталь» (правонаступником являється ПАТ «АрселорМіттіл Кривий Ріг») в період з 27 березня 2003 року по 29 травня 2012 рік по професії розливальником сталі конвертерного цеху.

Весь час роботи у відповідача працював сумлінно та добросовісно, а взамін того відповідач свідомо порушував законодавство про охорону праці, не забезпечив безпечні та нешкідливі умови праці, ігноруючи свої законодавчі обов`язки, що й призвело до ушкодження мого здоров`я.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу було встановлено професійне захворювання від 12 січня 2016 року (протокол №029) за діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії, група ОСОБА_2 недостатність другого ступеня.

Згідно Акту №9 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.02.2016 року, професійне захворювання виникло тоді, коли ОСОБА_1 працював з 27.03.2003 року по 29.05.2012 рік розливальником сталі конвертерного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (пункт 16).

В пункті 17 встановлено, що причиною виникнення профзахворювання стала, саме робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме запиленість.

05 квітня 2016 року відповідно до довідки (серія 12 ААА №016651) про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, було встановлено 25% втрати професійної працездатності.

09 квітня 2019 року відповідно до довідки (серія 12 ААА №054517) про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги було встановлено 50% втрати професійної працездатності.

06 квітня 2021 року відповідно до довідки (серія 12 ААА №059638) про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги було встановлено 60% втрати професійної працездатності.

Позивач щоденно вимушений переносити хронічні фізичні страждання. Він почав звертатися з приводу загострення бронхіту з 2008 року, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, весь час сподівався, що це короткочасне погіршення і лікування дасть можливість йому видужати, але відбувалася тенденція погіршення в стані здоров`я і на теперішній час його турбують приступи кашлю, які переходять у сухоти, турбують біль у грудях та міжлопатковій ділянці, слабість, підвищена втома, виникає запаморочення, головний біль, болючість та обмеженість рухів у п/крижовому відділі хребта, яка посилюється при поворотах та нахилах тулубу. Стан загострюється вранці та ввечері, на сьогодні він не може обійтись без медикаментів, швидко втомлюється, сухоти непокоять при зміні погоди, наявності пилу, весь час почувається хворим, перестав отримувати задоволення від життя.

ОСОБА_1 змушений тривалий час проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Позивач в зв`язку зі станом свого здоров`я переносить моральні страждання та переживання. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною. Все це постійно негативно позначилося і позначається на душевному та фізичному стані позивача.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв`язку із втратою працездатності у сумі 350000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв`язку із втратою працездатності в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`яти тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 1200 грн. (одна тисяча двісті).

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Співак В.А. просить змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої судом з відповідача на користь позивача до заявлених у позові вимог, тобто до 350 000 грн.

При цьому, сторона позивача зазначає, що сума відшкодування моральної шкоди не аргументована судом з урахуванням, визначених у ч.3 ст.23 ЦК України критеріїв та без урахування роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року.

Також представник позивача зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданим позивачем медичним документам, які підтверджують, що позивач щоденно переносить біль та фізичні страждання та змушений проходити довготривалі періоди лікування та реабілітації від отриманого професійного захворювання, що почалося ще з 2008 року і триває по теперішній час.

Окрім того, представник позивача вказує на те, що в порушення норм ч.4 ст.363 ЦПК України суд першої інстанції при виборі і застосуванні норм права не врахував висновки щодо відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Сторона позивача вважає, що оскільки самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, що завдає позивачеві душевного болю та моральних страждань, визначений судом розмір моральної шкоди слід змінити та збільшити його до 350 000 грн.

Відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

При цьому, сторона відповідача звертає увагу на те, що сторона позивача свідомо ввела в оману суд першої інстанції, оскільки не повідомила суд про стягнення на користь позивача моральної шкоди за рішенням суду у справі №212/3006/16-ц. Наголошує на тому, що 12.12.2016 за платіжним дорученням № позивачеві вже була сплачена відповідачем моральна шкода, а подвійне стягнення моральної шкоди чинним законодавством не передбачено.

Також відповідач зазначає, що розмір моральної шкоди, стягнутий судом на користь позивача не відповідає ні вимогам розумності, виваженості, ні вимогам справедливості та критеріям ст.23 ЦК України.

Окрім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди, та як наслідок винесення незаконного судового рішення.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, тоді як апеляційна скарга сторони позивача не може бути задоволена, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 27.03.2003 року по 29.05.2012 рік працював на підприємстві відповідача на посаді розливальником сталі конвертерного цеху. (а.с. 11-12).

Згідно п. 16 Акту №9 Форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.02.2016 року, професійне захворювання виникло за таких обставин: ОСОБА_1 працюючи з 27.03.2003 року по 29.05.2012 рік розливальником сталі конвертерного цеху ВАТ КГМК «Криворіжсталь», ПАТ «АрселорМітгал Кривий Ріг». Протягом зазначеного періоду підпадав під дію факторів пилу, показники котрого перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місяця. Також, ОСОБА_1 працював в період: з 13.03.1991 року по 01.11.1992 рік готувачем составів до розливання плавок та з 01.11.1992 року по 04.06.1993 року машиністом гідроочищення та змазування виливниць цеху підготування составів (ЦПС) КМК «Криворіжсталь», а також в період з 10.12.1997 року по 01.04.2000 рік обрубувачем термообрубного цеху ВАТ «КЦРЗ» виконував на протязі зазначеного періоду виробничі операції, пов`язані з впливом дії пилу, показники котрого перевичували нормативи (а.с. 15-16).

В пункті 17 вказаного акту зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання є пил.

За результатами первинного огляду МСЕК від 05.04.2016 року, ступень втрати професійної працездатності позивачу визначено 25% по ХОЗЛ (а.с.17).

За результатами повторного огляду МСЕК від 09.04.2019 року, ступень втрати професійної працездатності позивачу було встановлено 50% по ХОЗЛ та встановлена третя група інвалідності (а.с. 19).

За результатами повторного огляду МСЕК від 06.04.2021 року, ступень втрати професійної працездатності позивачу було встановлено 60% по ХОЗЛ та третя група інвалідності (а.с. 22).

Згідно висновків МСЕК за станом здоров`я позивач потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, спостереження у сімейного лікаря та санітарно-курортне лікування.

Суд першої інстанцї, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимг ОСОБА_1 на підставі досліджених доказів наданих сторонами, виходив з того, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків на підтприємстві Відповідача, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони відповідача про наявність підстав для скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. У пункті 13 цієї Постанови роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникає з моменту встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а не кожного разу, коли змінюється розмір вже встановленого ступеню втрати професійної працездатності.

Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом).

Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Апеляційним переглядом встановлено, що 20 вересня 2016 року у справі №210/3006/16-ц рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральна шкода в розмірі 30 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року частково задоволена апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 зменшено з 30 000 грн. до 20 000 грн. (а.с.103- 104).

Платіжним доручення № від 12 грудня 2016 року підтверджена виплата позивачеві моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. (а.с.105).

Отже, з огляду на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже вирішено питання про відшкодування моральної шкоди позивачу у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, колегія суддів погоджується з доводами сторони відповідача про те, що повторне стягнення моральної шкоди не передбачено, ані нормами ЦК України, ані нормами КЗпП Украни, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку позивач вже реалізував своє право на відшкодування моральної шкоди, тому не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння.

Згідно ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права та подвійного стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Співак Вікторії Анатоліївни залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заявленних ОСОБА_1 доПублічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» позовних вимог в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: