Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву позивача ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, за яким просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3476 виданий 01 липня 2021 року вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0457-0834 від 09.08.2020 року сумі 31 150,00 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Позивач вважає, що виконавчий напис № 3476 від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, вчинений з порушенням діючого законодавства, з огляду на наступні правові обставини.

Виконавчий напис № 3476 виданого 01.06.2021 року вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною.

Окрім цього, наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувана до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки Відповідача. Позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить 30 800,00 гривень, з яких 10 000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20 000,00 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Встановлення відсотків за користування кредитом суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка була чинна на момент укладення кредитного договору, а тому відсутні підстави вважати, що сума боргу є безспірною та не було враховано суму погашення по кредиту позивачем.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2021 року провадження в цивільній справі № 308/16233/21 (провадження № 2/308/4018/21) відкрите провадження у порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 до суду була подана заява про забезпечення позову, за якою вона просить суд: вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 3476 виданого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», - заборгованості на загальну суму 31 150,00 гривень - до набрання судовим рішенням в справі законної сили.

За ухвалою від 06.12.2021 зазначену заяву про забезпечення позову було задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 3476, виданого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», - заборгованості на загальну суму 31 150,00 гривень - до набрання судовим рішенням в справі законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, проте подала до суду заяву від 28.09.2022 року, за якою просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Будь яких письмових заяв до суду не подав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, до суду не прибули, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином. Подали письмові заяви від 30.05.2022 про розгляд справи за їх відсутності.

Судове засідання у справі було призначене на 15 год. 10 хв. 16.12.2022 року, однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 21.12.2022 року.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 3476, за яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», стягувачем, заборгованості за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводилося за період з 23.08.2020 року по 12.05.2021 року.

Сума заборгованості становить 30 800,00 грн., та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту, яка становить 10 000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 20 800,00 грн., та плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 350,00 грн., а всього 31 150,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 - 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження існування договірних відносин із позивачем та доказів, які були підставою задля вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом.

Позивач оспорює виконавчий напис з тих підстав, що заборгованість не є безспірною, а нотаріус не перевірив її безспірність.

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього Закону України (у редакції яка діяла станом на дату вчинення виконавчого напису 30.07.2020 року) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості не були спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, відповідач також не довів суду існування, розмір та безспірність заборгованості позивача ОСОБА_1 , відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі, слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за реєстровим номером 3476, за яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», стягувачем, заборгованості за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, за період з 23.08.2020 року по 12.05.2021 року, у сумі 31 150,00 гривень.

Питання щодо розподілу судових витрат у цій справі судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати як споживач кредитних послуг у відповідності до Закону України «Про судовий збір», а стягнення судових витрат у такому випадку з відповідача на користь держави не передбачена ст. 141 ЦПК України.

Керуючись cт.ст. 10, 81, 89, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за реєстровим номером 3476, за яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», стягувачем, заборгованості за кредитним договором № 0457-0834 від 09.08.2020 року, за період з 23.08.2020 року по 12.05.2021 року, у сумі 31 150,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 21.12.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова