Справа № 606/2734/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участі секретаря судового засідання Пасько І.Б.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвокат Худа І.Р.

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача- адвоката Бочан І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 13.12.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

На обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2019 року. За час перебування в шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. Через необхідність доглядати за дитиною не має можливості працювати, в свою чергу відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а тому змушена звертатися до суду. Зазначила, що відповідач офіційно працює у ТОВ «Техно-Буд-Центр» та отримує немалу заробітну плату, має у власності два легкових автомобілі, є молодою працездатною людиною, не має інших утриманців, тому спроможний сплатити аліменти на утримання доньки та позивача.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі.

В судовому засіданні позивач та її представник свої вимоги підтримали, просили задоволити.

Відповідач та його представник просили в задоволені позову відмовити, вказуючи, що у зв`язку з військовим станом в Україні, підприємство на якому працює відповідач не працює, відповідно ОСОБА_2 не отримує доходу про який вказує позивач, не має можливості сплачувати аліменти на дитину і на позивача.

Суд заслухавши сторін та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 12 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1871 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Встановлено, що позивач проживає разом з дитиною, що підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради від 20.09.2021 року № 615, вказана обставина не оспорюється відповідачем по справі.

Відповідач проживає окремо, є працездатною особою, офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має.

Відповідно до частини першоїстатті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннямист. 84 ч.2 СК України, передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатні члени сім`ї на утриманні у відповідача відсутні. Доказів зворотного відповідач суду не надав.

Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягненняз відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з тим, що при поданні позовної заяви про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 908,00 грн.

Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. починаючи з 13 грудня 2021 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний тескт рішення виготовлено 28 квітня 2022 року.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка