Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Усатової І.А. за участю секретаря - Омелько Г.Т., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідолденням сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідачів 16 119,83 грн. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Посилається в позові на те, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на праві власності, є двокімнатною, загальною площею 45,60 м2, в тому числі житловою площею 30,7 м2.

Між підприємством і відповідачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов`язаний вносити плату за надані послуги.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем коштів за спожиті житлово-комунальні послуги станом на січень 2017 року виникла заборгованість у розмірі 16119,83 грн., яка складається з:

- 9471,03 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги;

- 5897,43 грн. - інфляційних нарахувань;

- 751,37 грн. - 3% річних.

Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідачі борг не сплатив, що завдає підприємству збитки.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 28.09.2017 та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року в справі було відкрито провадження у справі та призначено дату судового засідання.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації.

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві вказав, що проти розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судова повістка на 17 листопада 2022 року, що направлялась на адресу відповідача ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст.5 Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

За змістом п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на праві власності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_1 , яка є двокімнатною, загальною площею 45,60 м2, в тому числі житловою площею 30,7 м2, що підтверджується Довідкою по формі 3 від 3.02.2017.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України» Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

З матеріалів справи вбачається, що з вересня 2012 року плату за надані житлово-комунальні послуги відповідачі не вносять, у зв`язку з чим станом на січень 2017 року виникла заборгованість у розмірі 16119,83 грн., яка складається з:

- 9471,03 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги;

- 5897,43 грн. - інфляційних нарахувань;

- 751,37 грн. - 3% річних.

Представник позивача при зверненні до суду зазначив, що протягом всього часу користування відповідачами житлово-комунальними послугами, жодних скарг, претензій та зауважень з приводу ненадання або неналежного надання житлово-комунальних послуг від останнього не надходило, що свідчить про їх якісне надання.

Відповідачі, не надавши до суду відзив, будь-яких доказів на спростування доводів представника позивача не надали, розміру заборгованості не спростовували.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, заборгована відповідачами сума за надані послуги становить

- 9471,03 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги;

- 5897,43 грн. - інфляційних нарахувань;

- 751,37 грн. - 3% річних.

Відповідачі, не надавши до суду відзив, ні суми заборгованості, ні нарахованих річних, інфляційних втрат не спростовували, своїх розрахунків не надали.

Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 102, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.15, 16, 205, 322, 509, 525, 625, 633, 639 ЦК України, ст.ст. 1, 5,6,7,9, 12,19, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76,77, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 /, ОСОБА_2 / адреса: АДРЕСА_2 /, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / в рівних частинах на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського р-ну м.Києва» / 03186 м.Київ вул. Соціалістична, 6, / 9471,03 грн. заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги; 5897,43 грн. - інфляційних нарахувань; 751,37 грн. - 3% річних та 1600 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Усатова І.А.