РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Голівщук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі», місце знаходження: м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню м.Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира АДРЕСА_2 підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.12.2017р. по 31.10.2021р. заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води становить 24 467,51грн., яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають.

Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн.

Ухвалою суду від 28.12.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

14.01.2022р. від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, в якому вони позовні вимоги визнали частково та зазначили, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за вказаний період з пропуском 3-річного строку позовної давності і при ухваленні рішення просять застосувати строк позовної давності. Крім того, не згодні з нарахуванням суми заборгованості за постачання гарячої води, оскільки згідно рахунку позивача на оплату послуг за листопад 2021р., заборгованість за послуги з постачання гарячої води відсутня, а наявна переплата в розмірі 329,57грн. Також позивачем не врахована внесена ними в листопаді 2021р. сума оплати за послуги з централізованого опалення в розмірі 600,00грн.

27.01.2022р. представник позивача ОСОБА_3 подала до суду уточнену позовну заяву, згідно з якою зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.12.2017р. по 31.10.2021р. в сумі 23 267,51грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2210грн.

Ухвалою суду від 27.01.2022р. уточнена позовна заява прийнята до судового розгляду.

Також 27.01.2022р. від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності, оскільки згідно з особовим рахунком відповідачі протягом спірного періоду здійснювали оплату послуг, що свідчить про визнання ними боргу та відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України є підставою для переривання строку позовної давності. Щодо неврахування суми оплати, здійсненої відповідачами в листопаді 2021р., то позивач перевірив ці обставини і зменшив суму боргу, заявлену до стягнення в межах цієї справи. Просить уточнений позов задовольнити повністю.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка надається населенню м.Запоріжжя для побутових потреб.

Квартира АДРЕСА_3 та підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

У вказаній квартирі зареєстровані та мешкають відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , заведеного на вказану квартиру, за період 01.12.2017р. по 31.10.2021р. позивачем нарахована плата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 29 757,51грн., сплачено 6490,00грн., заборгованість становить 23267,51грн.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. (далі Закон №1875-IV), який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (далі Закон №2189-VIII), який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, згідно з ст.32 Закону України №1875-IV та ст.7,9 Закону України №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Ці послуги у зазначений період їм надавались і ними споживались. За спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг, вносили плату нерегулярно та в меншому розмірі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2017р. по 31.10.2021р. в загальному розмірі 23 267,51грн.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами довідками, випискою з особового рахунку, копіями рахунків, які суд вважає належними та допустимими.

При цьому, суд враховує, що відповідачі в межах розгляду цієї справи вказаних обставин фактично не оспорювали, у відзиві на позов лише не погодились з розміром заборгованості, але в подальшому представник позивача розмір заборгованості вточнив та зменшив його. Після цього відповідачі жодних заперечень проти розміру заборгованості, визначеного в уточненій позовній заяві, суду не подали.

Також у відзиві на позов відповідачі заявили про застосування до позовних вимог 3-річного строку позовної давності, а представник позивача проти цього заперечив, пославшись на переривання строку позовної давності через визнання відповідачами боргу шляхом внесення протягом спірного періоду платежів на погашення заборгованості.

У зв`язку з цим, ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020р. розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.12, за змістом якого: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020р. (із змінами і доповненнями) з 12.03.2020р. на всій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався постановами КМУ, у зв`язку з чим строк позовної давності за грошовими вимогами, обов`язок сплати яких настав з 12.03.2017 р., є продовженим на строк дії карантину.

Позивач Концерн «МТМ» звернувся до суду 23.12.2021р., тобто під час дії карантину, встановленого КМУ, з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.12.2017р. по 31.10.2021р., тому враховуючи вищевказане, суд вважає, що строк позовної давності до цієї вимоги не є пропущеним, а є продовженим і заборгованість за зазначений період підлягає солідарному стягненню з відповідачів в повному обсязі.

Підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, як просять відповідачі, суд за вказаних обставин не знаходить.

З вищевикладених обставин доводи представника позивача щодо переривання строку позовної давності відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України суд також вважає безпідставними.

На підставі вищевикладеного, позов Концерну «МТМ» слід задовольнити повністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00грн.

Керуючись ст.15,16,257,261,267,322,509,525,526,530 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р., Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», , місце знаходження: м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137, рахунок НОМЕР_4 в Філії АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313, заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.12.2017р. по 31.10.2021р. в сумі 23 267,51грн. (двадцять три тисячі двісті шістдесят сім гривні 51 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», , місце знаходження: м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137, рахунок НОМЕР_5 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, в рахунок повернення сплаченого судового збору 2270,00грн., з кожного по 1135,00грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

28.04.2022