Справа № 676/1671/22
Номер провадження 4-с/676/15/22
УХВАЛА

20 травня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

представника боржника ОСОБА_1

державного виконавця Гуменюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Гуменюк Тетяни Миколаївни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся із скаргою на дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Гуменюк Тетяни Миколаївниі в обгрунтування скарги зазначає, що з ОСОБА_2 рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.10.2010 року стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2010 р. і до повноліття доньки. Скаржник в період з 24.09.2010 року по 01.09.2018 р. допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. Станом на 01.09.2018 р. заборгованість складала 65986,57 грн. Постановою головного державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби від 13.09.2018 р. на боржника у відповідності до ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 32 993,29 грн., а саме 50 відсотків від суми заборгованності зі сплати аліментів,яка виникла станом на 01.09.2018 року. 09.02.2022 р. скаржник надав до відділу ДВС підтверджуючи документи про сплату аліментів. 14.02.2022 р. державним виконавцем здійснено перерахунок по заборгованості зі сплати аліментів в зв`язку з чим станом на 01.09.2018 р. заборгованість зі сплати аліментів становить 45 794 грн. 71 коп. в зв`язку з чим постановою від 14.02.2022 р. державним виконавцем винесена постанова про виправлення помилки щодо розміру штрафу (у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості). Постанову про накладення штрафу від 13.09.2018 року та постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 14 квітня 2022 року скаржник отримав 14 квітня 2022 року.Враховуючи те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з 2010 року, а відповідальність за таку несплату, яка передбачена абзацом 3 частини 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» введена лише з 28.08.2018 року, заявник не міг передбачити настання відповідальності у зв`язку із несвоєчаністю сплати аліментів. Просить визнати дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Гуменюк Т.М. щодо накладення штрафу, який накладено на підставі постанови про від 13.09.2018 р. та постанови про виправлення помилки від 14.04.2022 р. неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу від 13.09.2018 р. головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Гуменюк Т.М. та постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 14.04.2022 р. головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Гуменюк Т.М.

В суді представник скаржника зміст скарги та її обгрунтування підтримала, просить задовольнити.

В суді державний виконавець Гуменюк Т.М.проти задоволення скарги заперечила, мотивує тим, щовідповідно ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» нею накладено штраф на боржника правомірно, оскільки заборгованість по аліментах утворилась станом на 01.09.2018 р , коли така відповідальність на неплатника вже була встановлена ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Просить відмовити в задоволенні скарги.

Стягувачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду скарги повідомлена своєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу у відстуності стягувача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подаєтьсядо суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький)перебуває виконавчий лист №2-4099 виданий 19.10.2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи з 24.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Боржник в період з 24.09.2010 р. по 01.09.2018 р. допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 роки. Заборгованість складає 65 986,57 грн.

13.09.2018 р. головний державний виконавець Гуменюк Т.М., керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» наклала на боржника ОСОБА_4 штраф в розмірі 32 993,29 грн. (у розмірі 50% від суми заборгованості аліментів, яка виникла станом на 01.09.2018 р).

09.02.2022 р. ОСОБА_2 надав до відділу ДВС підтверджуючі документи про сплату аліментів та просив здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

14.04.2022 р. державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилок у процесуальному документі від 14 квітня 2022 рокущодо розміру штрафу 22 897 грн. 05 коп. (50% від суми заборгованості 45 794 грн. 71 коп.) замість 32 993 грн. 29 коп. здійснено перерахунок по заборгованості зі сплати аліментів, взв`язку з чим станом на 01.09.2018 року сума заборгованості зі сплати аліментів становить 45794 грн. 71 коп.

У статті 3 Конвенції про права дитинивід 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про накладення на нього штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами частини другої та третьої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон № 2475-VIII, яким доповнено статтю 71 Закону № 1404-VIII частиною чотирнадцятою такого змісту:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу».

Станом на 01.09.2018 року заборгованість зі сплати аліментів становила 45794 грн. 71 коп. Заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що зумовила застосування до заявника штрафу, утворилася до набрання чинності частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII та перевищувала суму відповідних платежів за три роки.

Таким чином, оскаржувана постанова старшого державного виконавця Гуменюк Т.М. про накладення на скаржника штрафу прийнята відповідно до законодавства, а саме абзацу третього частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VIII.

Щодо доводів скаржника про принцип незворотної дії закону у часі, суд зазначає таке.

Законом № 2475-VIII частину четверту статті 11 Закону № 1404-VIII викладено в такій редакції: «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 1404-VIII строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року, справа № 2610/27695/2012, провадження № 14-37цс21, зазначила, що не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія).

Законом № 2475-VIII посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20 відсотків суми несплачених аліментів), за два роки (30 відсотків суми несплачених аліментів), за три роки (50 відсотків суми несплачених аліментів).

Положення абзацу третього частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VIII передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника.

Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Старший державний виконавець Гуменюк Т.М. правильно застосувала частину чотирнадцяту статті 71 Закону № 1404-VIII до триваючих правовідносин, а саме до прав та обов`язків, що продовжувалися на момент набрання чинності зазначеними положеннями, застосувавши акт прямої дії у часі.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 19, 71, 74, 75 Закону України «Про виконавче провадження, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Гуменюк Тетяни Миколаївни відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Швець О.Д.