Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/357/22
Єдиний унікальний №733/886/22
Рішення

Іменем України

27 грудня 2022 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

установив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором з обслуговування відпуску товару в розстрочку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13 вересня 2021 року на прохання відповідачки він надав останній в розстрочку шафу-купе на суму 4 800 гривень. При складанні договору відповідачка внесла перший платіж в сумі 2 400 гривень, решту вартості товару, згідно договору, вона зобов`язалася внести протягом двох наступних місяців. Так як на неодноразові дзвінки відповідачка відмовляється повертати решту кошти, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 2 400 грн у рахунок боргу за договором.

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У судове засідання позивач не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, в якій також просила врахувати, що на даний час її дійсне прізвище ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Відзиву на позов відповідачкою не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року між Приватним підприємцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_3 у письмовій формі був укладений кредитний договір з обслуговування відпуску товару в розстрочку, згідно якого остання придбала у позивача в розстрочку шафу-купе, вартістю 4 800 грн та внесла перший внесок у сумі 2 400 грн, решту вартості товару на суму 2 400 грн зобов`язалася вносити готівкою протягом двох місяців рівними долями (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16 вересня 2022 року ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_6 , після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Фактично між сторонами склалися цивільні відносини щодо продажу товару у кредит.

ЦК України не має визначення поняття «товарний кредит», але у ст. 694 ЦК зазначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товарів у кредит з відстроченням або розстроченням платежу. Звідси можливо зробити висновок, що з правової точки зору договір товарного кредиту є різновидом договору купівлі-продажу. Право власності на товар переходить до покупця у момент підписання договору або в момент отримання товару.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 695 ЦК України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ст. 629 ЦК Українии договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК).

Так як відповідачкою не виконано зобов`язання щодо повернення коштів за проданий товар у розстрочку та не спростовано відсутності у неї заборгованості перед позивачем у розмірі 2 400 грн, тому зазначена сума коштів підлягає стягнення з неї на користь позивача.

Суд установив також, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Одночасно з відповідачки в дохід держави слід стягнути 992,40 грн судових витрат, так як позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, бо є інвалідом ІІ групи (а.с. 3).

Керуючись ст. 525, 526, 612, 629, 638, 694, 695 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємця ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором з обслуговування відпуску товару в розстрочку від 13 вересня 2021 року у розмірі 2 400 ( дві тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ічнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 26 лютого 2009 року.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2022 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик