Справа № 319/763/21
Провадження № 2-з/192/51/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2022 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу укладеними, поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу укладеними, поділ майна подружжя.

Представником позивача ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог та заяву про забезпечення позову в якій в якості забезпечення позову просить накласти арешт на автомобіль RENAULT TRAFIC 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 , який проживає АДРЕСА_1 і передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , яка мешкає АДРЕСА_2 . Заборонити ОСОБА_3 користуватися автомобілем а також передавати автомобіль у користування іншим особам.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 повернено заявнику.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2021 року позов залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 лютого 2022 року ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2021 року та 08 грудня 2021 року скасовані, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан.

Відповідно розпорядження голови Верховного Суду №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» враховуючи неможливість здійснювати правосуддя Куйбишевським районним судом Запорізької області під час воєнного стану, територіальну підсудність Куйбишевського районного суду Запорізької області змінено та визначено Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.04.2022 справа передана на розгляд судді Тітової О.О.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача послався на те, що половина автомобіля на який представник позивача просить накласти арешт належить позивачу, суд може застосувати декілька видів забезпечення позову, а накладення арешту на автомобіль, це перш за все його збереження, як майна яке є предметом розподілу сумісного майна, його цілісності та вартості. Відповідачу ніяких збитків у зв`язку з забезпеченням позову спричинено не буде. Відповідач незаконно користується власністю позивача, жодних домовленостей між сторонами не досягнуто, відповідач ухиляється від розподілу майна та ховає автомобіль Рено Трафік та має можливість надати автомобіль у користування третім особам.

Заява розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення осіб, які приймають участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Предметом судового розгляду є визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки укладеними та поділ майна подружжя, до складу якого, серед іншого, входять два автомобіля: ВАЗ 211104, 2009 року випуску державний номер НОМЕР_2 та RENAULT TRAFIC 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , які зареєстровані на відповідача. Автомобіль ВАЗ 211104, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_2 знаходиться у фактичному користуванні позивача, а автомобіль на який просить накласти арешт представник позивача знаходиться у відповідача.

Задоволення клопотання представника позивача та передання автомобіля позивачу відомості про наявність у якої права керування транспортним засобом відповідної категорії у суду відсутні, може призвести до порушення збалансованості інтересів сторін, необґрунтованого порушення прав відповідача ще до винесення рішення суду, тим більше в умовах воєнного стану.

Суд при вирішенні питання щодо заборони відповідачу користуватися автомобілем та заборони передачі автомобіля у користування іншим особам в умовах воєнного стану має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Представник позивача не надав суду достовірних доказів виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, його доводи ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Посилання лише на відсутність домовленостей щодо розподілу майна до складу якого входить автомобіль на який представник просить накласти арешт не є достатньою підставою для прийняття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вказані процесуальні норми та встановлені вище обставини, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, враховуючи вимоги щодо співмірності заявлених позовних вимог з видом забезпечення позову в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку про тре, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 з задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль RENAULT TRAFIC 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 , переданні автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , заборони ОСОБА_3 користуватися автомобілем та передачі автомобілю у користування іншим особам, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу укладеними, поділ майна подружжя

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя - О.О. Тітова