Справа № 170/1092/20 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н. В.
Провадження № 22-ц/802/418/22 Категорія: 68 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шацького районного суду Волинської облсті від 20 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Покликалась на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_4 .

Також вказувала, що подружнє життя між нею та відповідачем ОСОБА_2 не склалося, останній влаштовує сварки, матеріально сім`ю не забезпечує, офіційно ніде не працює. Вже тривалий час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.

Вважає, що шлюб між ними існує лише формально і примирення є неможливим.

Крім того, позивач зазначила, що малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим і працездатним, ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину, участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Їх сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки вона, здійснюючи догляд за дитиною, не має можливості працевлаштуватись.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 20 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 липня 2019 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 114, розірвано.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_6 .

Неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 залишено проживати з позивачем ОСОБА_1 .

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16 грудня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих з відповідача аліментів на дитину змінити. стягувати із ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не було надано належну оцінку тим доказам, що відповідач є інвалідом ІІ групи, його дохід складається із соціальної допомоги по інвалідності, іншого заробітку він немає, з нього рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26 вересня 2012 року стягуються аліменти на неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, в розмірі 600 грн. щомісячно.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Оскільки, рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розміру стягнутих аліментів, то його законність в частині задоволення вимог про розірвання шлюбу апеляційним судом, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задововлення, а рішення суду першої інстанції в частині присудженого судом розміру аліментів, що підлягають стягненню, зміні з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, а саме, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги позивачу ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Крім того, суд вказував, що при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, ним враховано вимоги, передбачені ст. 182 СК України, зокрема те, що після курсу лікування відповідач почуває себе краще, періодично працює та має дохід.

Проте із таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Встановлено, що з 19 липня 2019 року позивач і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі та у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області отримали свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 ( а.с. 7).

У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , виданим 04 червня 2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Черкаської області ( а.с. 9 ).

З довідки про склад сім`ї №1240 від 04 грудня 2020 року, виданої відділом «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Шацької селищної ради Шацького району, Волинської області, вбачається, що малолітній син сторін спору ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 ( а.с. 11).

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований і проживає по АДРЕСА_2 , має інвалідність ІІ-групи від загального захворювання та отримує щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 1769 гривень ( а.с. 20, 60, 62).

Згідно виписки з історії хвороби № 956, заключення протоколу міждисциплінарного онкологічного консиліуму лікарів спеціалістів від 24 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 хворіє на герміному головного мозку, 22 серпня 2019 року йому було проведено операцію з видалення пухлини і в подальшому він потребує дороговартісного лікування під наглядом лікарів - онкологів ( а.с. 70-72 ).

З приєднаної до матеріалів справи постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26 вересня 2012 року слідує, що з відповідача ОСОБА_2 вже проводиться стягнення аліментів на неповнолітню дитину від іншого шлюбу в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2012 року.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків. Аліменти за позовом одного із батьків, з яким проживає дитина, присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, і мають бути достатніми для її гармонійного розвитку, а їх розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1, 2 статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи зазначені норми матеріального права та встановлені обставини, слід дійти висновку, що, оскільки відповідач не має постійного місця роботи і не отримує заробітну плату, то суд першої інстанції правильно визначився із способом стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, на думку колегії суддів, визначаючи розмір аліментів 1500 грн., що підлягають стягненню з відповідача на малолітню дитину до 6 років, суд першої інстанції не надав належну оцінку тому, що з відповідача ОСОБА_2 за рішенням апеляційного суду вже стягуються аліменти на одну дитину від іншого шлюбу в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2012 року, стан здоров`я відповідача, який має інвалідність другої групи, був прооперований і надалі потребує тривалого лікування з подальшим медичним обстеженням.

Також судом не взята до уваги та обставина, що обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття чинним законодавством покладено на обох батьків у рівній мірі, а додаткові витрати на дитину, які несе один із батьків, з яким проживає дитина, при їх підтвердженні можуть бути предметом окремого судового позову.

Наведене свідчить про те, що суд, ухвалюючи оскаржене рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив передчасний висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розмір присуджених судом першої інстанції аліментів підлягає зменшенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1100 грн. на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно до досягнення останньою повноліття.

Відповідно до п. 1 статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції, зробивши правильний висновок про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача, однак при визначенні розміру аліментів не врахував усіх обставин, передбачених статтею 182 СК України, оскаржуване рішення суду підлягає зміні, шляхом зменшення розміру стягнутих аліментів.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389-390 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року в даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1100 грн., щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді