ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2022 року м. Кропивницький

справа № 941/668/20

провадження № 22-ц/4809/42/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», інтереси якого представляє за довіреністю Бистров С.А.

відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року у складі головуючого судді Колесник С. І., за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову вказано, що 18 травня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач не виконувала зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом, унаслідок чого станом на 23 березня 2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 848,86 грн., з яких: 15 310,36 грн. заборгованості за тілом кредиту, у тому числі 15 310,36 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 00,00 грн. заборгованість за простроченими процентами; 6 157,78 грн. заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України; 5 530,77 грн. пеня; 0,00 грн. комісія; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких: 500,00 грн. фіксована частина, та 1 349,95 грн. процентна складова.

Посилаючись на порушення своїх прав, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 23 березня 2020 року у розмірі 28 848,86 грн., та судові витрати.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Судові витрати віднесено на рахунок АТ КБ «ПриватБанк».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві позичальника від 18 травня 2011 року містяться лише персональні дані та підпис, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не вказаний строк повернення кредиту (користування ним), не встановлено кредитний ліміт, не вказана інформація про вид кредитної картки «Універсальна», яку виявила бажання отримати відповідач, та відсутні відомості про отримання такої картки.

Крім того, згідно з розрахунком, заборгованість відповідача за поточним тілом кредиту становить 0,00 грн., а позивач просив стягнути прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 310,36 грн., проте така складова не передбачена договором.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що виписка про рух коштів клієнта є первинним документом та підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів Банку.

Зазначає, що дана справа має бути розглянута апеляційним судом з урахуванням висновків, викладених у постанові ВС (КЦС) від 11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16, постанові ВС (КЦС) від 11 вересня 2019 року у справі 642/5533/15-ц (61-13458 ск 18), постанові ВС (КЦС) від 18 грудня 2019 року у справі №205/2825/18, Постанові Великої Палати Верховного суду від 10 квітня 2018 року справа №910/10156/17 провадження № 12-14гс 18, Постанові Великої Палати Верховного суду від 23.05.2018 р. у справі № 910/1238/17.

Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом, що підтверджується випискою Банку про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наданої позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 18.05.2011 ОСОБА_2 погодилася отримувати послуги АТ КБ «Приватбанк», вказала про бажаний кредитний ліміт на платіжну карту «Кредитка «Універсальна» Gold в сумі 2500,00 грн., при цьому розміри відсоткової ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені, анкета-заява підписана ОСОБА_2 , що ніким не оспорюється. (а.с. 26).

В анкеті-заяві ОСОБА_2 зазначено, що вона згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви долучено Умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін договору (а.с. 28-53).

Разом із позовом позивач надав розрахунок заборгованості станом на 23.03.2020, з якого вбачається, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість в сумі 28 848,86 грн., що складається із: - 15 310,36 грн. заборгованості за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, та 15 310,36 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 00,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; - 00,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; - 6 157,78 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 5 530,77 грн нарахована пеня; - 0,00 грн комісія; - штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн фіксована частина, та 13 49,95 грн. процентна складова (а.с.7).

Позивач у позовній заяві посилався на довідку про зміни кредитування, що відповідач користувалася трьома кредитними картками, по яких змінювався кредитний ліміт: № НОМЕР_1 , видана 19.05.2011 строк дії 02/15, № НОМЕР_2 , видана 26.03.2012 строк дії 07/15, № НОМЕР_3 , видана 25.08.2015 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 06/18 року.

19 травня 2011 року відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за договором № SMADN4532, у якій визначено проценти, пеня та комісія.

Суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог.

Проте, колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що анкета-заява, підписана 18 травня 2011 року ОСОБА_1 , яка містить відомості про розмір кредитного ліміту, який бажала встановити заявник, 2 500 грн (а.с. 26 зворот).

Колегія суддів, вважає що підписання анкети заяви між сторонами свідчить про виникнення кредитних правовідносин, згідно яких відповідачка отримала кредитний ліміт і користувалася ним.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23.03.2020 року ОСОБА_2 мала заборгованість по кредиту (тіло) в сумі 15 310,36 грн., з них як прострочений кредит зазначено - 15 310,36 грн., при цьому нараховані відсотки, комісія, пеня та штрафи визначені в позові, як санкції за прострочення відповідачкою строків виконання зобов`язання.

Суд першої інстанції визнав, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг Умов та Правил, які надав банк, відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку».

Із зазначеним твердженням погодився і Верховний Суд у постанові від 26 травня 2021 року при перегляді даної справи у касаційному порядку.

Разом з тим кредитні кошти банку, що витратила відповідачка на свій розсуд і свою користь підлягають поверненню , виходячи із розрахунку, наданого позивачем (а.с. 7-16), в розмірі 15310,36 грн.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення із відповідачки заборгованості за тілом кредиту, а в задоволенні інших стягнень за кредитним договором слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати між сторонами, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»-задовольнити часково.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15310,36 грн. (п`ятнадцять тисяч триста десять гривень тридцять шість копійок) .

У задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, нарахованої пені, штрафів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у розмірі 5013,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

25.04.2022 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.Л. Карпенко