Справа № 385/48/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

19.05.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Ханас М.М.,

з участю секретаря судового засідання Хмельовської І.П.,

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ковальчука С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Гайвороні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальчук С.Я. в його інтересах звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, просив стягнути з відповідачів в користь позивача судові витрати у справі, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1853, є одноособовим власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач у справі ОСОБА_2 проживала разом з позивачем у незареєстрованому шлюбі, тому він прописав її у своєму будинку з 01.06.1999 року. Крім того в даному будинку з 30.11.2010 року прописано її сина ОСОБА_3 . Більше трьох років відповідачі не проживають у вказаному будинку. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у даному житловому будинку позивач позбавлений права повноцінно реалізувати всі складові права власності, не може вільно розпоряджатися вказаним житловим будинком. На підставі наведеного та відповідно до ст. 405 ЦК України, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковальчук С.Я. в судовому засіданні подану позовну заяву підтримали та просили позов задовольнити, не заперечили щодо винесення заочного рішення у справі. Що стосується заявлених вимог про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, то в тій частині від заявлених позовних вимог відмовилися.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися повторно, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, яка призначалася до розгляду. Крім того, такі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, тому суд вважає можливим проводити судове засідання у відсутності відповідачів.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника на підтримання позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є одноособовим власником житлового будинку АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю та зареєстрованого в реєстрі за № 1853 (а.с. 10), та згідно витягу Ульяновського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію прав зареєстрованого в реєстрі 14.03.2012 року за № 35207707 (а.с. 12).

Згідно даних довідки № 8 від 12.01.2022 року, виданої старостою Хащуватського старостинського округу Гайворонської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_2 , 1974 року народження, та ОСОБА_3 , 1993 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку, належному позивачу ОСОБА_1 , на АДРЕСА_1 не проживають більше трьох років, особистих речей відповідачів у житловому будинку немає.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин не проживання чи перешкод їм у користуванні таким суду не надано, а відтак суд дійшов висновку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-289, 352-356 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. М. Ханас

Дата документу 19.05.2022