Справа № 559/2451/22
Провадження № 2/559/794/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., перевіривши виконання вимог ст.cт.19, 175-177 ЦПК України у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовною заявою про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в порядку цивільного судочинства. Просить визнати протиправними дії Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області щодо порушення прав позивача на оренду земельної ділянки та визнати незаконним рішення Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області №1378 від 28.01.2022 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 », зобов`язати Смизьку селищну раду Дубенського району Рівненської області провести на конкурентних засадах продаж права оренди на земельну ділянку площею 2,4827 га, кадастровий номер :14:025:0004.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви вважаю наступне.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно пункту 1 частини першої статі 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

При цьому правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією рішення з приводу отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

При прийнятті такого рішення органи державної влади чи органи місцевого самоврядування виконують дозвільну функцію, що притаманна їм у публічно-правових відносинах.

Тому спір як щодо оскарження рішення та визнання дій протиправними щодо надання земельної ділянки в оренду, так і оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим і розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Великої палати Верховного суду від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16, від 03 жовтня 2018 року у справі №820/4149/17 та від 17 жовтня 2018 року №380/624/16.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки площею 2,4827 га, кадастровий номер :14:025:0004, за межами с.Шепетин Дубенського району Рівненської області на території Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області та визнання незаконним рішення Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області №1378 від 28.01.2022 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 », зобов`язати Смизьку селищну раду Дубенського району Рівненської області провести на конкурентних засадах продаж права оренди на земельну ділянки на яку він претендує, при цьому позивач в своєму позові не порушує питання щодо визнання за ним права оренди на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке перешкоджає йому в оформленні документів на земельну ділянку. Приватний інтерес позивача на час звернення до суду з цим адміністративним позовом відсутній.

Також суд зауважує, що позивачем не залучено до участі у справі особу, якої безпосередньо стосується предмет позову, а саме: ОСОБА_2 , якому рішенням Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області продовжено договір оренди земельної ділянки, що є неприпустимим.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 396/2550/17, від 21.03.2018 у справі № 802/1792/17-а, від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 та від 08.05.2018 у справі № 826/1001/15 висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Оскільки, позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги не містять вимог майнового характеру, за захистом яких він звертається до суду, тобто його майнові права жодним чином не порушені, позов стосується захисту прав і свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, то цей позов підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії необхідно відмовити.

Частиною п`ятою статті 186 ЦПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Оскільки спір, що виник між ОСОБА_1 та Смизькою селищною радою є публічно-правовим, суд роз`яснює, що розгляд поданої позовної заяви належить до юрисдикції Рівненького окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу, якому роз`яснити, що розгляд його позовної заяви належить до юрисдикції Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Ю.Жуковська