Справа № 161/6162/22
Провадження № 2/161/2724/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 зазначає, що він є власником транспортного засобу ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Постановою суду підтверджується, що 23 травня 2021 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 , рухаючись на велосипеді по вул. Карпенка-Карого в м. Луцьк, виконуючи маневр розвороту, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо в попутному напрямку позаду велосипедиста. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Протоколом огляду місця події зафіксовано такі пошкодження автомобіля: пошкодження лакофарбового покриття переднього бампера, пошкодження решітки правої протитуманної фари, зміщення передньої правої фари, розбитий передній правий вказівник повороту, деформований передній капот, деформоване переднє праве крило, розбите лобове скло, пошкоджена панель приладів праворуч.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Позивач зазначає, що внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля він здійснив його відновлювальний ремонт, у зв`язку з чим оплатив вартість замінених запчастин та вартість робіт ремонту на загальну суму 5 450,00 гривень.

Крім того, позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода стала для нього емоційним стресом, оскільки він переживав за життя і здоров`я відповідача, а також за пошкодження свого автомобіля, який йому довелось самотужки ремонтувати. Впродовж тривалого часу він шукав кошти для ремонту автомобіля, був змушений користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у вирішенні раніше запланованих справ. До встановлення вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді він переживав, що ніхто йому не відшкодує понесених витрат на відновлення транспортного засобу. Внаслідок таких переживань в нього порушився сон, він перебував у пригніченому стані, постійно нервував. Розмір задіяної йому моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 гривень. Така сума, на думку позивача, зможе компенсувати йому усі страждання, пов`язані з порушенням його звичного способу життя, негативного впливу на самопочуття та емоційний стан, які погіршились після дорожньо-транспортної пригоди.

З метою захисту своїх порушених прав він був змушений звернутись за отриманням кваліфікованої правничої допомоги адвоката. 24 травня 2021 року між ним і АО «Правовий стандарт» укладено Договір про надання правової допомоги № 30, відповідно до умов якого вартість професійної правничої допомоги становить 25 000 гривень.

На підставі наведеного позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 450,00 гривень матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,00 гривень моральної шкоди та здійснити розподіл судових витрат, що складаються зі сплати судового збору та вартості професійної правничої допомоги адвоката.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 28 вересня 2022 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Станом на 30 листопада 2022 року відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Представник позивача адвокат Коренга В. А. в судове засідання не з`явився, заявою від 30 листопада 2022 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а також надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Судові повістки надсилались відповідачу за адресою його зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд установив, що 23 травня 2021 року приблизно об 11 годині 30 хвилин велосипедист ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Карпенка-Карого в м. Луцьк в напрямку вул. Ківерцівська поблизу будинку № 3 на вул. Карпенка-Карого при здійсненні маневру розвороту зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо в попутному напрямку позаду велосипедиста. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, а велосипедист ОСОБА_2 - тілесні ушкодження (а. с. 8).

Також установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а. с. 5).

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 28 червня 2021 року кримінальне провадження за вищевказаною подією закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Разом з тим, копію цієї постанови направлено до УПП у Волинській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 8).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а. с. 10).

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень. Протоколом огляду місця події зафіксовано такі пошкодження автомобіля: пошкодження лакофарбового покриття переднього бампера, пошкодження решітки правої протитуманної фари, зміщення передньої правої фари, розбитий передній правий вказівник повороту, деформований передній капот, деформоване переднє праве крило, розбите лобове скло, пошкоджена панель приладів праворуч (а. с. 6).

З метою заміни пошкоджених запчастин автомобіля позивач придбав фару вартістю 1 305,00 гривень, ущільнювач лобового скла вартістю 645,00 гривень, що підтверджується копією чеку №963 від 08 липня 2021 року (а. с. 12).

Копією акту №СЛ-0000034 здачі приймання робіт (надання послуг) від 15 липня 2021 року підтверджується, що позивач оплатив вартість лобового скла (1 600,00 гривень) та вартість його встановлення (400,00 гривень) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (а. с. 14).

Крім того, у зв`язку з пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді позивач оплатив ремонтні роботи, проведені ФОП ОСОБА_4 , а саме: вирівнювання вм`ятин на правому передньому крилі автомобіля, рихтування капоту авто, демонтаж, монтаж, виставлення положення правої передньої фари. Загальна вартість вказаних робіт - 1500 гривень. Наведене підтверджується копією рахунку-фактурою № НС-0000111 від 16 липня 2021 року (а. с. 17).

Таким чином, сума матеріального збитку, заданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_2 становить 5 450,00 гривень.

Разом з тим, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заперечень чи доводів на спростування наведених позивачем обставин справи станом на день ухвалення рішення відповідач не надав.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велосипедист є учасником дорожнього руху, який керує специфічним транспортним засобом - велосипедом. Таким чином, якщо під час руху велосипедист спричинив подію, що потягнула за собою матеріальні збитки, він несе відповідальність за скоєне нарівні з іншими учасниками дорожнього руху (таких як водії автомобілів, мотоциклів, пішоходи тощо).

Законодавством у такому випадку передбачена цивільна відповідальність (щодо відшкодування завданої як матеріальної, так і моральної шкоди).

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення матеріального збитку в розмірі 5 450,00 гривень.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд ураховує, що позивач не підтвердив доказами обсяг заподіяних йому моральних страждань, а також належним чином не обґрунтував заявлений розмір моральної шкоди.

Разом з тим, суд зазначає, що участь у дорожньо-транспортній пригоді, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань. А тому, беручи до уваги, що внаслідок пошкодження автомобіля звичний життєвий уклад позивача порушився на період з 23 травня 2021 року (дата дорожньо-транспортної пригоди) по 16 липня 2021 року (дата виконання відновлювального ремонту авто), він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, ремонту пошкодженого автомобіля, а також враховуючи засади розумності та справедливості, конкретні обставини справи, наслідки дорожньо-транспортної пригоди для кожного з її учасників, зокрема, те, що відповідач ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди також постраждав, отримавши легкі тілесні ушкодження, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).

Суд установив, що 24 травня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Правовий стандарт» укладено договір про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір). Копією ордеру серії ВЛ №000084865 підтверджуються повноваження адвоката Коренги В. А. на представництво інтересів ОСОБА_1 (а. с. 20, 21).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розмір оплати за надані послуги визначається об`єднанням, погоджується із замовником та становить 25 000 гривень. За наданням послуг замовник зобов`язується оплатити їх вартість згідно з п. 3.1 Договору протягом 1 дня з моменту підписання договору, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок об`єднання.

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано розрахунок витрат на правову допомогу, відповідно до якого адвокат Коренга В. А. надав позивачу послуги професійної правничої допомоги на суму 24 000 гривень.

Копією квитанції АТ «Приватбанк» № 0.0..1 від 24 травня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив адвокатському об`єднанню «Правовий стандарт» 15 500 гривень. Крім того, копією квитанції АТ «Приватбанк» 0.0..1 від 19 липня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 за надання правової допомоги відповідно до Договору сплатив адвокатському об`єднанню «Правовий стандарт» 8 500 гривень (а. с. 22 зворот).

Виходячи з умов Договору, реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами витратами за надану професійну правничу допомогу, які поніс ОСОБА_1 є 24 000 гривень, а тому такі витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Установлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, заявив вимоги майнового характеру з ціною позову 25 450,00 гривень.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача шкоди в загальному розмірі 6 950,00 гривень, що становить 27,31 % від ціни позову.

Наведене дає підстави для висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 554,40 гривень.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 992,4 гривень за вимогу про стягнення матеріальних збитків та 677,56 гривень судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, а всього 1669,96 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 450 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 669 (одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 96 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 554 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 40 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомо).

Повне рішення суду складено 05 грудня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь