Провадження № 4-c/597/3/2022
Справа № 597/1239/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі: головуючий - суддя Васильченко В.В., секретар судового засідання - Богдан В. М.; учасники провадження: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цією скаргою в якій просив: визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Заліщицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Небеснюк З. М. від 18.06.2021 року у виконавчому провадженні № 62569835, якою йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та зобов`язати його поновити порушене право ОСОБА_1 , шляхом скасування постанови від 18.06.2021 року у виконавчому провадженні №62569835, якою йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Обґрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_1 вказував, що 15 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62569835 на виконання судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/269/20 від 12.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів щомісячного доходу ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

18 червня 2021 року в рамках вищевказаного виконавчого провадження №62569835 постановою старшого державного виконавця Заліщицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Небеснюк З. М. встановлено ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

ОСОБА_1 вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно нього не може вважатися виправданим та пропорційним, в жодній мірі не сприяє виконанню судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/269/20 від 12.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи наступне.

В Україні триває правовий режим воєнного стану, який продовжено Указом Президента України №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 року, який затверджено Законом України №2500-ІХ від року.

Діти боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №1556, виданою 27.10.2022 року виконавчим комітетом Заліщицької мської ради.

Боржнику ОСОБА_1 , як військовозобов`язаному батьку на самостійному вихованні якого є неповнолітні діти, на підставі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" надано 24.10.2022 року відстрочку від призову за мобілізацією, що стверджується тимчасовим посвідченням (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 , що дає йому право на виїзд з дітьми за межі України на підставі пункту 2-6 "Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 - у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, застосоване державним виконавцем стосовно ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не тільки не сприяє виконанню останнім рішення суду, а навпаки ускладнює його виконання, позбавивши ОСОБА_1 тим самим можливості його виконати в повному обсязі.

Крім цього, державним виконавцем в жодній мірі не доведено достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, на обов`язковому доведенні яких наголошує Верховний суд у постанові №331/8536/17 від 28.10.2020 року.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року розгляд справи призначено на 10.11.2022 року.

10.11.2022 року від державного виконавця до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, скаргу вважає безпідставною.

10.11.2022 року судом проголошено скорочену ухвалу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали провадження, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 15 липня 2020 року відкрито виконавче провадження №62569835 на виконання судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/269/20 від 12.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів щомісячного доходу ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

18 червня 2021 року в рамках цього виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Заліщицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Небеснюк З. М. встановлено ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 18.06.2021 року за період з 10.02.20220 року по 18.06.2021 року в сумі 38 732 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяці.

Згідно наданого державним виконавцем розрахунку на час розгляду справи у суді сукупний розмір заборгованості збільшився до 85 880 грн., а сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження склав 53 900 грн., з огляду на що суд констатує відсутність позитивної динаміки у зменшенні цієї заборгованості у ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1) ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (з відповідними змінами) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Боржником у добровільному порядку рішення суду не виконується, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи.

ОСОБА_1 будь-яких доказів, які могли б бути підтвердженням наявності підстав скасування обмеження виїзду за межі України не надав. Суд враховує і значну суму заборгованості по сплаті аліментів та відсутність позитивної тенденції відносно її погашення, що свідчить про небажання боржника вчиняти активні дії щодо виконання рішення суду. За таких умов, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для скасування тимчасового обмеження йому у праві виїзду за межі України.

Твердження ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 у судовому засіданні про те, що боржник не ухилявся від виконання судового рішення про сплату аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки вони не впливають на законність оскаржуваної постанови державного виконавця. Підстава для обмеження у праві виїзду за межі України продовжує існувати, оскільки заборгованість за аліментами на час розгляду справі у суді повністю не погашена, існує значна заборгованість по сплаті, а встановлене державним виконавцем тимчасове обмеження, може бути скасоване лише у разі виконання рішення боржником у повному обсязі чи закінчення виконавчого провадження з інших підстав, передбачених ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 18.06.2021 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 10-13, 259-261, 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники судового процесу:

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 ;

Представник боржника: адвокат Кульгавець Сергій Михайлович, 48601, м. Заліщики, вул. С. Бандери, 26, тел. НОМЕР_4 ;

Стягувач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ;

Державний виконавець: Старший державний виконавець Заліщицького ВДВС у Чортківському р-ні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) Небеснюк Зоряна Михайлівна, 48601, м. Заліщики, вул. Гонти, 5, Чортківського району, Тернопільської області, , e-mail - , тел. (03554)21718, 22060.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2022 року.

Суддя: В. В. Васильченко