справа №176/1036/22
провадження №2/176/495/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря Петренко Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 09 вересня 1993 року №465 ОСОБА_4 був виданий Ордер для заселення в житлову площу за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого вона стала наймачем даної квартири. 12 січня 1996 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 . За життя дружини в квартирі окрім позивача їх спільного з дружиною сина ОСОБА_3 була зареєстрована її дочка від першого шлюбу ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина ОСОБА_5 , померла. На теперішній час в квартирі, окрім позивача та третьої особи залишається зареєстрованою відповідачка. При цьому остання за місцем реєстрації не проживає, бо ще в 2000 році за власним бажанням виїхала з квартири з усіма особистими речами на постійне місце проживання за межі м. Жовті Води, фактично з цього часу квартирою не цікавилась та не користувалась. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні його покійна дружина, ні їх спільний син не чинили. За таких умов, після смерті наймача ОСОБА_5 , не вирішеним залишається питання визнання нового наймача, оскільки відсутні всі члени сім`ї, що залишились зареєстрованими, які б мали надати згоду, що змусило його звернутись до суду.

Ухвалою судді від 22 червня 2022 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Учасники справи про розгляд справи була повідомлені належним чином. Відповідачка відзив на позов суду не направила. Поштовий конверт, направлений на її адресу повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу від 31.08.2020 року № Л-34 видано ордер ОСОБА_6 для заселення житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданим 12.01.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, ОСОБА_4 змінила прізвище, з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » уклавши 12 січня 1996 року шлюб з ОСОБА_1 . (а.с.8)

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_5 померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. москва росія, актовий запис №480 зроблено органом РАЦС москви №99 багатофункціонального центру надання державних послуг району лосиноостровський.(а.с.11)

На час звернення до суду з позовом у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані проживаючими позивач ОСОБА_1 , його син ОСОБА_3 та дочка померлої дружини від першого шлюбу, ОСОБА_2 (а.с.9)

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 у спірній квартирі підтверджується Актами від 11.02.2022 року, 25.03.2022 року та 24.05.2022 року складеними та підписаними сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і представником ОСББ «8 Березня 47», ОСОБА_11 (а.с.12-14)

Відповідно до ст.10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач, або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщення при умові, що вони не проживають в ньому без поважних причин більше шести місяців.

Згідно з нормами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Із роз`яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

В даному випадку суд вважає, що відповідач добровільно більш ніж понад 6 місяців залишила вищезазначену квартиру і не проживає в ній без поважних причин, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом доказами.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою посилається на те, що не вирішеним залишається питання визнання нового наймача, оскільки відсутні всі члени сім`ї, що залишились зареєстрованими, які мали би надати згоду..

Оскільки відповідачка, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявила наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню і останню слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 133,141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_2 сплачений останньою судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, що повинна відповідати формі і змісту, передбаченим ст. 285 ЦПК України, та може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА