Справа № 478/129/22 Провадження № 2/478/76/2022
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

24.10.2022 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту та виключення відомостей про арешт з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

В с т а н о в и в:

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовною заявою до ГУ НП в Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту та виключення відомостей про арешт з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 01.12.1998 року. На вказаний будинок постановою слідчого ВР УМВС України Чехун В.В. №б/н від 18.07.2003 року було накладено обтяження у вигляді арешту, реєстрацію якого проведено державний реєстратором Слободанюком В.О. 05.07.2006 року, номер запису про обтяження №44592280.

Посилаючись на те, що кримінальне провадження у якому була винесена вказана постанова закрито, вона у ньому не мала будь-якого процесуального статусу та накладений арешт порушує її право власності на вказаний будинок, тому просить суд зняти арешт з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою слідчого Казанківського РВ УМВС України Чехун В.В. №б/н від 17.07.2003 року, реєстрацію якого проведено державний реєстратором Слободанюком В.О. 05.07.2006 року, номер запису про обтяження №44592280 та виключити відомості про арешт житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2005 року ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України в редакції від 05.04.2001 року визнано невинною і по суду виправданою за відсутністю в її діях складу злочину.

Міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, арешт на будинок АДРЕСА_1 , арешт на грошові вклади на рахунку № НОМЕР_2 на суму 683 грн 55 коп. та рахунку № НОМЕР_3 на суму 0,01 копійка в Казанківському відділенні Ощадного банку України №3307- скасовано.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2005 року вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2005 року скасовано. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, і призначено їй покарання у виді виправних робіт на 1 рік 6 місяців за місцем роботи з відрахуванням на користь держави з суми заробітку 15%. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 183 гривні та моральну шкоду в розмірі 2500 гривен.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд залишено без зміни, до вступу вироку в законну силу.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 вересня 2006 року вирок апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2005 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд до апеляційного суду Миколаївської області в іншому складі суддів.

Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2005 року вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2005 року скасовано. Визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, та призначено покарання у виді виправних робіт за місцем роботи строком на один рік з відрахуванням на користь держави із суми заробітку 10%. На підставі ст..75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 183 грн. та моральної шкоди 1500 грн.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 - підписку про невиїзд залишено без зміни, до набрання вироком законної сили.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру порав власності на нерухоме майно від 21 грудня 2021 року державним реєстратором Казанківської селищної ради Слободанюком В.О. 05 липня 2006 року на підставі постанови слідчого Казанківського РВ УМВС України від 18 липня 2003 року внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61078929, вид обтяження : арешт нерухомого майна ОСОБА_3 , предмет обтяження: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

У п. 9 Перехідних положень КПК України від 2012року вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі № 569/4374/16-ц зазначив, що згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, через що погодився з висновками судів попередніх інстанції у цій справі про закриття провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що оскільки арешт на спірне майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення фізичної особи з метою забезпечення цивільного позову, належного зберігання речових доказів, а також для недопущення в подальшому незаконного відчуження речових доказів, які є об`єктом злочину, та враховуючи, що арешт на спірне майно було накладено за правилами КПК України 1960 року, суди дійшли правильного висновку про те, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у справі №185/9002/20, застосовуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які відмовили у відкритті провадження у справі виходячи з того, що питання про скасування арешту,за встановлених обставин цієї справи, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку,визначеному кримінальним процесуальним законом,оскільки арешт було накладено на майно позивача (обвинуваченого)під час досудового слідства у кримінальній справі».

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на майно ОСОБА_1 , як обвинуваченої, накладено слідчим Казанківського РВ УМВС України за правилами КПК 1960 року, у подальшому її було засуджено вироком апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2005 року.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК України 1960 року ухваленням вироку, повинно вирішуватися судом, що постановив цей вирок в порядку, визначеному КПК України, а не судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в прядку цивільного судочинства.

За наведених обставин і відповідних підстав, провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.260 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту та виключення відомостей про арешт з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -закрити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2022 року.

Суддя Сябренко І.П.