Справа № 453/1383/22
№ провадження 2/453/460/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Брони А.Л.

секретаря судового засідання Бендеш А.І.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

01.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою доАкціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якій просить зняти арешт зі всього майна ОСОБА_2 , в тому числі нерухомого житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Сколівського відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 21.10.2010 року (АСВП 22053415), вилучивши запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10389817 від 21.10.2010 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07.11.2022 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без викликику сторін у судове засідання.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивачу ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку, який в цілому є житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 81,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2022 року, виданого після смерті ОСОБА_3 . Друга частина цього будинку належала батьку позивача ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 05.05.1989 року Сколівською районною радою Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті котрого відкрилась спадщина належна йому Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель у АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 01.02.2004 року склав заповіт, посвідчений в Орявській сільській раді Сколівського району Львівської області, відповідно до якого все своє майно заповів в користь позивача та його брата ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що брат - ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_1 , однак юридично не оформив, оскільки згідно довідки Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 513 від 25.08.2021 року проживав з батьком на час його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Останній не мав сім`ї та за життя заповіту не складав.

Відтак, на думку позивача, він є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата відповідно до ст. 1262 ЦК України.

В листопаді 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою належного оформлення своїх спадкових прав після смерті брата, однак нотаріусом було встановлено, що на спірний житловий будинок, який увійшов до складу спадкового майна, накладено арешт. А саме, за життя ОСОБА_2 був боржником перед АТ КБ «Приватбанк».

19.01.2009 року Сколівським районним судом Львівської області було винесено судовий наказ № 2-н-3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗГРУ «Приват Банк» 5 708,46 грн.

Згідно бази даних АСВП (22053415) 21.10.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника ОСОБА_2 . Запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10389817 від 21.10.2010 року.

27.01.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент здійснення виконавчих дій.

Згідно листа керівника Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 2948/19.18-14/11060 від 18.10.2022 року вищевказане виконавче провадження знищено.

Згідно листа відповідача від 25.07.2022 року залишок на картковому рахунку брата становив 3 105,86 грн. Вказані кошти повністю повернуті позивачем на рахунок відповідача у 2022 року, що підтверджується квитанцією «ПриватБанк».

Арешт майна боржника, в тому числі будинку, порушує права позивача, що в свою чергу не надає можливості оформити спадщину на Ѕ частину будинку та належно здійснювати своє право власності на іншу, вже належну йому частину будинку. Виконавче провадження щодо арешту майна знищено, однак Сколівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовив позивачу у знятті арешту з спірного житлового будинку.

Внаслідок зазначених обставин позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, позивач не має можливості захисти своє порушене право.

16.11.2022 року на адресу за вх. №ЕП-1541 надійшов відзив представника АТ КБ «ПриватБанк» Деркач О.Р., в якому він просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, оскільки до позовної заяви не додано наказу № 2-н-3, винесеного 19.01.2009 року Сколівським районним судом Львівської області, про стягнення на користь ЗГРУ «ПриватБанк» 5 708,46 грн., постанови державного виконавця Сколівської державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 21.10.2010 року. Щодо погашення заборгованості у розмірі 3 105,80 грн., то як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 25.07.2022 року, така виникла по картковому рахунку відкритому 16.03.2013 року, а не наказу № 2-н-3, винесеному 19.01.2009 року Сколівським районним судом Львівської області. При пред`явленні позову позивач не заявляв вимогу про визнання за ним права власності на вказане майно, тому заява про звільнення майна з-під арешту повинна розглядатися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

22.11.2022 року на адресу суду за вх. № 5597 надійшов до суду відзив Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 22053415 з виконання судового наказу № 2-н-3, виданого Сколівським районним судом 19.01.2009 року про стягнення 5 708,46 грн. з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк». Згідно бази даних АСВП державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 21.10.2010 року з накладенням арешту на майно боржника та 27.01.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, оскільки як у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення на підставі ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» (у редакції на момент вчинення таких дій). Вказане виконавче провадження знищено. У відділі відсутні підтверджуючі документи щодо виконання рішення суду з виконання судового наказу № 2-н-3, виданого Сколівським районним судом 19.01.2009 року про стягнення 5 708,46 грн. з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» та сплати виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу (ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

З поданої до суду позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що такий є правонаступником ОСОБА_4 .

Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 02.06.2020 року у справі № 201/10187/18, особа (боржник) звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби про зняття арешту з майна. Суди усіх інстанцій у відкритті провадження відмовили, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт. Крім того, арешт на майно позивача накладено з метою забезпечення виконання рішення суду, тому він не може виступати позивачем у даній справі, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Боржник у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`явити позов про зняття арешту з майна. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`явити позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилкового прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він мав закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №577/4541/20 (провадження №61-8240св21). Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» вказаний позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. Тому, Сколівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) просить суд винести ухвалу про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. У випадку якщо суд не встановить підстав для закриття провадження у справі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з майна від 01.11.2022 року повністю.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2022 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13.07.2022 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальською М.М. за № 304889502, позивач ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку загальною площею 81,8 м. кв., житловою площею 38,2 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 2098, виданої 29.09.2021 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, інша Ѕ частина вказаного вище житлового будинку належала батькові позивача ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 05.05.1989 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів № 118 від 20.04.1989 року (зареєстровано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 84).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.02.2004 року Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області.

01 лютого 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області Кінаш М.Я. за реєстровим № 1, відповідно до тексту якого на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшла Ѕ частина спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно виписки з погосподарської книги с. Погар, виданої 23.11.2020 року сільським головою Б. Дуб за АДРЕСА_2 , побудований в 1960 році загальною площею 58,0 кв. м., житловою площею 20,1 кв.м. в с. Погар Сколівського району Львівської області. Даний житловий будинок рахувався до дня смерті за померлим ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2015 року Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 1.

З листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальської М.М. № 114/01-16 від 05.11.2021 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу за № 23/2021р. Спадкоємцем до майна померлого є ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 513, виданої 25.08.2022 року Орявським старостинським округом № 5 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з останнім проживав та був зареєстрований його син ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, будучи єдиним спадкоємцем після смерті свого брата, в листопаді 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з з заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

На підставі даної заяви 18.08.2021 року приватним нотаріусрм було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 № 23/2021р., що підтверджується витягом № 66077544 про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Однак нотаріусом було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки на таке накладено арешт за заявою АТ КБ «Приватбанк».

Згідно повідомлення начальника Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Л. Баб`як № 2948/19.18-14/11060 від 18.10.2022 року, згідно бази даних АСВП у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження (АСВП 22053415) з виконання судового наказу №2-н-3, виданого Сколівським районним судом Львівської області 19.01.2009 року про стягнення боргу в розмірі 5 708,46 грн. з ОСОБА_2 на користь ЗГРУ «ПриватБанк».

Згідно бази даних АСВП 21.10.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника).

27.01.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент здійснення виконавчих дій).

Сколівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) повідомив, що вищевказане виконавче провадження знищено.

Як вбачається з повідомлення АТ КБ «Приватбанк», на ім`я померлого ОСОБА_2 у АТ КБ «Приват Банк» 16.03.2013 року було відкрито рахунок (номер картки НОМЕР_3 ), на якому міститься залишок (-3 105,86 грн.).

Відповідно до квитанції, яка міститься у матеріалах справи, позивачем у 2022 році вказану заборгованість померлого ОСОБА_2 перед банком в сумі 3 105, 86 грн. було погашено.

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем було погашено заборгованість спадкодавця у розмірі 3 105,86 грн., яка виникла у нього відповідно до банківського рахунку, відкритого 16.03.2013 року, а спірний арешт на нерухоме майно Сколівським ВДВС було накладено на підставі судового наказу № 2-н-3, виданого Сколівським районним судом Львівської області від 19.01.2009 року про стягнення боргу в розмірі 5 708,46 грн.

Відтак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про відсутність заборгованості ОСОБА_2 перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 5 708,46 грн., встановленому судовим наказом № 2-н-3 від 19.01.2009 року.

Суд бере до уваги заперечення відповідача АТ КБ «Приватбанк» та пояснення третьої особи - Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що боржник у разі незгоди з арештом, накладеним державний або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, відтак приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_2 , який був боржником у виконавчому провадженні, то до нього перейшли усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент смерті, оскільки згідно норм статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З наведеної норми закону вбачається, що ОСОБА_1 є правонаступником померлого ОСОБА_2 , внаслідок чого, у разі незгоди з накладеним державною виконавчою службою арештом, він має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд-

постановив :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сколівський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: вул. Чайківського, 6, м. Сколе, Львівська область.

Суддя