Провадження № 22-ц/4808/583/22
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про передачу справи на розгляд іншому суду, постановлену суддею Мелещенко Л.В. 21 лютого 2022 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування (а.с.1-8) з тих мотивів, що 16.03.2021 року о 16 годині 34 хвилини у місті Івано-Франківську по вул. Івасюка, 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Nisan Aitima», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , та автомобіля «Peugeot 407», державний номерний знак НОМЕР_2 , належного позивачу. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.04.2021 року по справі №344/4730/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №203133963 від 12.03.2021 року. Він неодноразово звертався до відповідача про здійснення виплати страхового відшкодування, однак виплату не було здійснено.

Подаючи позов до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, позивач мотивував положеннями пункту 6 статті 28 ЦПК України, вважаючи, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, то позов пред`являється за місцем заподіяння шкоди, а саме до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2022 року матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Оболонського районного суду міста Києва (а.с.109-112).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Голуб Г.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, яка постановлена з порушення норм процесуального права.

Зазначив, що ухвалою суду від 07.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно зазначеної ухвали, позовна заява подана з додержанням статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Звертає увагу суду, що розгляд справи за даним позовом здійснювався, судові засідання були призначені та відбувалися періодично, а саме 18.11, 14.12.2021 року, 11.01. та 21.02.2022 року. Зазначене свідчить про незаконність та безпідставність прийнятої ухвали про направлення за підсудністю даної справи.

Зазначає, що в провадженні Івано-Франківського міського суду знаходились такого ж типу позовні заяви та до того самого відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», в яких були прийняті відповідні рішення, які розглядалися за правилами підсудності відповідно до ч.6 ст.28 ЦПК України - за місцем заподіяння шкоди, що не створює жодної правової колізії та чітко відповідає нормам ЦПК України.

Апелянт вважає, що оскільки місцем заподіяння шкоди йому є місто Івано-Франківськ, тому справа підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив лише з положень загальної норми про територіальну підсудність статті 27 ЦПК України, не застосувавши положень про альтернативну підсудність. Проте, статтею 28 цього кодексу встановлена підсудність справ за вибором позивача. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів лише у деяких категоріях справ, коли доцільно або необхідно зробити судовий захист суб`єктивних прав більш зручним для позивача.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала створює значні перепони у реалізації права позивача на доступ до правосуддя та підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.117-120).

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, суд керувався статтями 27, 28 ЦПК України, виходив з того, що позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення страхового відшкодування, місцезнаходженням відповідача є місто Київ, дійшов висновку про непідсудність даної справи Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за правилом загальної територіальної підсудності та передачу її на розгляд Оболонському районному суду міста Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з таких підстав.

У позовній заяві позивач зазначив, що подає позовну заяву до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відповідно до п.6 ст. 28 ЦПК України за місцем заподіяння шкоди.

Однією із умов реалізації права фізичної та юридичної особи на пред`явлення позову є дотримання вимог підсудності.

У зв`язку із цим підсудність як умова реалізації права на пред`явлення позову тісно пов`язана з процесуальною правоздатністю та компетентністю суду.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Право на розгляд справи належним судом є складовою частиною права на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27 - 30 ЦПК).

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по АДРЕСА_1 .

Отже, предметом спору є відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце у місті Івано-Франківську.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 на момент її скоєння була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (юридична адреса проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А у м. Київ).

Оскаржуване судове рішення мотивоване тим, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, місцезнаходженням відповідача є місто Київ.

Разом з тим, положення статті 28 ЦПК України передбачають правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Відповідно до частини шостої вказаної статті позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Тобто законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної її майну, обрати на власний розсуд, якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася в АДРЕСА_1 .

За альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

ОСОБА_1 обрано суд за місцем заподіяння шкоди.

Позивач правомірно пред`явив свій позов за місцем заподіяння шкоди, скориставшись правом альтернативної підсудності, а тому висновки суду про те, що справа повинна розглядатися Оболонським районним судом м. Києва, за місцезнаходженням відповідача, не ґрунтуються на вимогах закону.

Встановивши, що позивач пред`явив позов у цій справі за місцем заподіяння шкоди майну, тобто з дотриманням вимог частини шостої статті 28 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про направлення справи до Оболонського районного суду міста Києва (за місцем знаходження відповідача) за територіальною юрисдикцією (підсудністю) постановлена з порушенням норм процесуального права.

Суди не наділенні повноваженнями визначати підсудність за правилами статті 28 ЦПК України, оскільки таке право належить виключно позивачу.

За таких обставин, з врахуванням місця заподіяння шкоди майну позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність цієї справи Оболонському районному суду міста Києва. Найбільш територіально наближеним судом до місця скоєння ДТП, якому ця справа підсудна, є Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, тому справу необхідно повернути для продовження розгляду до цього суду.

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, оскільки спір виник з приводу відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, що мала місце у місті Івано-Франківську, а відповідно до ч.6 статті 28 ЦПК України такий спір може розглядатися за місцем заподіяння шкоди, тобто у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області.

Оскільки ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав до її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2022 року про передачу справи на розгляд іншому суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 20 квітня 2022 року.