ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/1343/17 Номер провадження 22-ц/814/2294/22Головуючий у 1-й інстанції Кононенко Т.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного виконавця ОСОБА_1 - адвоката Атаманюка Петра Васильовича на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року, ухвалена суддею Кононенко Т.О., дата складання повного тексту ухвали не зазначена, за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром»,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Амельченка В.П., боржник - ТОВ «Сільмашпром».

23.12.2021 до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 про закриття провадження у справі та повернення сплачених ним судових витрат на правову допомогу у розмірі 2400 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року заяву ОСОБА_2 про закриття провадження по справі задоволено.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця Амельченка В.П., боржник-Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» залишено без розгляду.

Одночасно стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2400 грн.

Не погодившись з даною ухвалою суду, представник приватного виконавця ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк П.В. оскаржив її в апеляційному порядку в частині розподілу судових витрат.

Вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема невірне застосування положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України, що призвело до безпідставного покладення на приватного виконавця стягнення на користь заявника витрат на правничу допомогу.

Зазначав, що при вирішенні питання про закриття провадження по заяві стягувача у суду першої інстанції взагалі були відсутні процесуальні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами, тим паче покладення їх на приватного виконавця Амельченка В.П., який дізнався про наявність скарги лише після опублікування оскаржуваної ухвали суду у ЄДРСР 16.01.2022 року.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Амельченка В.П., в якій він оспорював його протиправну бездіяльність по виконанню виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2020 року по справі №643/1343/17.

21.12.2021 р. ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 та призначено судове засідання по її розгляду на 27.12.2021 р.

23.12.2021 до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 про не підтримання скарги внаслідок її задоволення порушником, з одночасною вимогою про розподіл судових витрат, в якій він просив закрити провадження по справі та стягнути з приватного виконавця понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 2400 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року заяву ОСОБА_2 про закриття провадження по справі задоволено.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця Амельченка В.П., боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» залишено без розгляду.

Стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2400 грн.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 в частині стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн. суд першої інстанції виходив з того, що скаржник поніс витрати по наданню йому правничої допомоги, які в розумінні положень ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації.

В іншій частині судове рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції як з таким, що не ґрунтується на вимогах ЦПК України.

Так, процесуальні питання, пов`язані з розглядом скарг на дії чи бездіяльність державної виконавчої служби (приватних нотаріусів) регулюються положеннями розділу 7 «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Зокрема, статтею 452 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Загальними нормами ч. 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З матеріалів справи вбачається, що учасниками справи, яка переглядається в порядку судового контролю за виконанням судових рішень - є скаржник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром».

Вирішуючи питання про залишення скарги стягувача ОСОБА_2 без розгляду внаслідок подання останнім заяви про закриття провадження суд, всупереч наведеним процесуальним нормам, безпідставно поклав обов`язок по компенсації витрат на правничу допомогу на приватного виконавця.

Так, застосовуючи при вирішенні даного питання положення ч.5 ст. 142 ЦПК України, які регулюють розподіл судових витрат в позовному провадженні, суд першої інстанції взагалі не навів достатніх правових мотивів для застосування таких норм при розгляді справ в порядку контролю за виконанням судових рішень, які самостійно регулюють вирішення таких питань (ст. 452 ЦПК України).

Крім того, навіть самі положення ч.5 ст. 142 ЦПК України судом застосовані також невірно, оскільки містять норму, якою урегульовано право відповідача заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В даному випадку, питання про закриття провадження було ініційовано саме скаржником, яким одночасно заявлено вимогу про компенсацію витрат по оплаті адвоката, тоді коли, норми наведеної статті визначають право на таку компенсацію для іншої сторони, а саме для відповідача ( в даному випадку суб`єкта оскарження приватного виконавця).

Враховуючи, що питання розподілу судових витрат судом першої інстанції було вирішено з порушенням норм процесуального права, ухвала місцевого суду в цій частині підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви скаржника ОСОБА_2 про стягнення з приватного виконавця витрат на правничу допомогу в розмірі 2400 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п.2, ст. 376 ч.1 п.п.3,4, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 - адвоката Атаманюка Петра Васильовича задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року в частині стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн. скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у стягненні на його користь компенсації витрат на правничу допомогу з Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2022 року.

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О. В. Прядкіна