КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ Справа № 757/54080/21-ц

05 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Желепи О.В.

суддів - Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСББ «Старонаводницька 6-б» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року в розмірі 138 828,56 грн., в тому числі: 69 098,83 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 60 397,80 грн. по цільовому одноразовому внеску на організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію; 6 218,04 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 3 113,89 грн. - 3% річних.

Позов мотивований тим, що 02 червня 2016 року власниками квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Старонаводницька 6-б». Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач проживає, користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак, не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 квітня 2018 року до 31 жовтня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 138 828,56 грн., чим завдає позивачу майнової шкоди.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року прийнято відмову представника ОСББ«Старонаводницька 6-б» - Золотопупа С.В. в частині заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі в сумі 69 098,83 грн в справі за позовом ОСББ«Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території.

Провадження в справі за позовом ОСББ «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 69098,83 грн - закрито.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року позов ОСББ «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинковою території - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Старонаводницька 6-б» заборгованість по цільовому одноразовому внеску на організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію в сумі 60 397,80 грн., 5 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір в розмірі 1 966,40 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСББ «Старонаводницька 6-б» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року в частині відмови у стягненні з відповідача витрат від інфляції та 3% річних внаслідок несвоєчасного розрахунку за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким такі позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи у задоволенні позову про стягнення втрат від інфляції та трьох відсотків річних, суд дійшов помилкового висновку щодо невірності розрахунку, не врахувавши, що до позовної заяви додано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних, в якому наведено розрахунок на щомісячно змінювану відповідну суму у кожному відповідному місяці, помісячно за кожен місяць прострочення, як того вимагає закон. При цьому, в оскаржуваному рішенні судом не наведене вірний перерахунок інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, який суд вважав би вірним.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних на загальну суму заборгованості за 2018-2021 роки, тим самим порушивши методику розрахунку, а станом на 08.10.2019 року у відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем, що встановлено у постанові Київського апеляційного суду від 29.03.2021 року в справі № 757/54052/19-ц за позовом ОСББ «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Посилаючись на наведене, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом рішення таким вимогам не відповідає.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з наданимпозивачем розрахунку, за період з 01 квітня 2018 року до 31 жовтня 2021 року сума інфляційних втрат складає 6218,04 грн., 3 % річних -3113,89 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок позивача є неналежним розрахунком сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних, оскільки він не відповідає нормам цивільного законодавства, так як розрахунок здійснено на загальну суму заборгованості за 2018-2021 роки, а не помісячно за кожен місяць прострочки.

Колегія суддів з таким висновком в повній мірі погодитись не може з огляду на те, що апеляційним судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСББ «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості станом на 27.05.2020 року по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 42 384 грн. 18 коп., інфляційні втрати - 550 грн. 99 коп., 3 % річних - 407 грн. 58 коп. При цьому, встановлено, що вказана заборгованість нарахована за лютий-травень 2020 року.

Вказана постанова Київського апеляційного суду набрала законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначеного суд першої інстанції не урахував, тому з порушенням вимог процесуального права розглянув позовні вимоги ОСББ «Старонаводницька6-б» до ОСОБА_2 в частині стягнення з останнього за період лютий-травень 2020 року інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 за період лютий-травень 2020 року інфляційних втрат та 3% річних та закриття провадження у цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з квітня 2018 року по січень 2020 року, та з червня 2020 року по жовтень 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q- кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою: IV=(S*I/ 100 - S) * Q/ DM, де S- сума заборгованості, I - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Як вбачається з розрахунку позивача, відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо сплати послуг ОСББ «Старонаводницька 6-б» у період з квітня 2018 року по вересень 2018 року (включно), зокрема сплатив щомісячні платежі за вказаний період у жовтні 2018 року у розмірі 46 098,96 грн.

З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, який було надано позивачем, оскільки він є помилковим, з огляду на те, що він здійснений не на щомісячну суму боргу, тобто щомісячний платіж, а на щомісячний борг нарахований за наростаючим підсумком.

Провівши власний розрахунок інфляційних втрат за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року включно та 3% річних, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 207,45 грн. (квітень - 61,47 грн., травень - 0, червень - 0, липень - 0, серпень - 0, вересень - 145,98 грн.) та 3% річних у розмірі 116,16 грн. (квітень - 19,04 грн., травень - 19,68 грн., червень - 19,04 грн., липень - 19,68 грн., серпень - 19,68 грн., вересень - 19,04 грн.)

В подальшому, як вбачається з розрахунку заборгованості, прострочення виконання зобов`язання виникло у період з грудня 2018 року по лютий 2019 року (включно). Зобов'язання у вказаний період було виконано відповідачем у березні 2019 року, шляхом сплати заборгованості у розмірі 39 797,16 грн.

Таким чином, за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року (включно) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 251,70 грн. (грудень - 61,47 грн., січень 136,15 грн., лютий - 54,08 грн.) та 3% річних у розмірі 79,58 грн. (грудень - 19,68 грн., січень - 34,88 грн., лютий - 25,02 грн.)

За період з березня 2019 року по січень 2020 року та з червня 2020 року по 31.10.2021 року, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки з наданого позивачем розрахунку вбачається виконання позивачем зобов`язань щодо вчасної сплати внесків позивачу.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 459,15 грн. та 3% річних у розмірі 195,74 грн.

Підсумовуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року в частині незадоволених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3%річних підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення, яким закрити провадження у справі за позовом ОСББ «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення за період лютий-травень 2020 року інфляційних втрат та 3% річних, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 459,15 грн. та 3% річних у розмірі 195,74 грн., в іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст.. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції стягнув судовий збір з врахуванням задоволення позовних вимог на 86 %, за результатами апеляційного розгляду, суд задовольнив 88 % позовних вимог, а тому розмір судового збору стягнутий районним судом має бути збільшений до 1997 грн. 60 коп.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

На підтвердження понесення таких витрат до апеляційної скарги додано акт приймання-передачі наданих послуг від 05 вересня 2022 року, з якого вбачається, що позивачу надано послугу зі складення апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року, вартість якої визначено у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Крім того, ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, до яких відповідно до ст. 133 відносяться і витрати на правову допомогу, відшкодовуються в разі часткового задоволення позову, пропорційно до задоволених позовних вимог.

В суді першої інстанції позивач просив стягнути інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 9 331 грн. 90 коп. Апеляційним судом такі позовні вимоги були задоволені частково на загальну суму 654 грн. 90 коп., що становить 7%

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 238 грн.35 коп, (3405х7%) пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги та витрати на правову допомогу у розмірі 210 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року в частині незадоволених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Провадження у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення за період лютий-травень 2020 року інфляційних втрат та 3% річних закрити.

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з квітня 2018 року по січень 2020 року та з червня 2020 року по жовтень 2021 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» інфляційні втрати у розмірі 459,15 грн. та 3% річних у розмірі 195,74 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року в частині стягнення судового збору змінити, збільшивши його суму до1997 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-б» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 238 грн. 35 коп. та на правову допомогу у розмірі 210 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Желепа

Судді: В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик