Справа № 202/3704/22
Провадження №2/202/1714/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря судового засідання - Калантаєка Д.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів,-

І. Стислий виклад позиції позивача.

Адвокат Трушев О.П. звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, в інтересах ОСОБА_2 , з позовною заявою, за результатом розгляду якої просив суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10 000,00 дол.США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 12 липня 2022 року, складає 292 549,00 грн., сплачених ОСОБА_2 за договором про наміри від 25 січня 2022 року. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача правові витрати у розмірі 17 750,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 925,49 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2022 року між ОСОБА_2 (далі - позивач) та ОСОБА_3 (далі - відповідач) укладено договір про наміри, згідно якого позивач мала придбати, а відповідач продати житловий будинок із земельною ділянкою за 26 250 дол.США, в строк до 28 лютого 2022 року про що, відповідно, укласти договір купівлі-продажу об`єкта. В підтвердження наміру укласти договір купівлі-продажу об`єкта позивач сплатила відповідачу гарантійну суму у розмірі 10 000,00 дол.США. На думку позивача, за змістом та формою вказаний договір про наміри є попереднім договором в розумінні ст.635 ЦК України, незважаючи на те, що сторони дали йому назву Договір про наміри. По спливу шести місяців відповідач не виконав свого обов`язку за договором про наміри, не зняв з реєстрації членів сім`ї, крім того на житловому будинку є обтяження, що унеможливлює укладення договору купівлі-продажу. В добровільному порядку гарантійну суму відповідач відмовляється повертати. Сторона позивача посилається на те, що договір про наміри не було посвідчено нотаріально, як того вимагає ст.ст.635,657 ЦК України, а тому він відповідно до ст.220 ЦК України, є нікчемним. В зв`язку із чим, позивач, посилаючись на ст.216 ЦК України, просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 25 січня 2022 року між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, підписано договір про наміри (далі - Договір про наміри).

Пунктами 1.1., 1.2. Договору про наміри сторони передбачили, що предметом цього договору є угода сторін, згідно якої продавець має намір продати, а покупець придбати нерухоме майно, що представляє собою: житловий будинок з земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 . Повна вартість складає 26 250 дол.США, яка на момент підписання договору еквівалентна сумі 748 195,00 грн.

Пунктами 2.1., 2.8. Договору про наміри сторони досягли згоди про таке: підтверджуючи намір укласти договір купівлі-продажу об`єкта до 28 лютого 2022 року, і з метою його укладання, в момент підписання цього договору, покупець передав, а продавець прийняв гарантійну суму, яка складає 10 000,00 дол.США, яка на момент підписання договору складає еквівалентну суму 285 000,00 грн. Фактична передача об`єкта продавцем покупцю проводиться не пізніше 28 лютого 2022 року.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №304472174 від 7 липня 2022 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що на все майно ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції.

Також, 5 липня 2022 року, для представництва своїх інтересів у суді, позивач уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатським об`єднанням «ВЕРУМ», в особі керуючого Партнера Трушева Олександра Петровича.

Вартість правової допомоги складає 17 750,00 грн. (за аналіз наданих клієнтом документів та інформації, надання усних консультацій та підготовку позовної заяви).

Сума за надану правову допомогу сплачується протягом 3 днів з дня отримання рахунку-фактури. Сторони підписують акт про виконання робіт - п.п. 3.1, 3.3.

Керуючим Партнером Трушевим Олександром Петровичем адвокатського об`єднання «ВЕРУМ» виписано 5 липня 2022 року рахунок-фактуру №СФ-050722-1 на суму 17 750,00 грн.

У відповідності до копії меморіального ордеру № @2РL140979 від 6 липня 2022 року було сплачено суму 17 750,00 грн. у відповідності договору про надання юридичних послуг від 5 липня 2022 року.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Так у Договорі про наміри сторони зобов`язалися не пізніше конкретного строку укласти (нотаріально посвідчити) договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже оспорюваний договір про наміри за своїм змістом та істотними умовами відповідає вимогам ст. 635 ЦК України, а тому є попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За правилами ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Ураховуючи вищенаведені положення цивільного законодавства у їх сукупності та взаємному зв`язку слід дійти висновку, що попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню, а у разі недотримання цієї вимоги закону, є нікчемним.

Отже укладений між сторонами Договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, який за своїм змістом є попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним.

Відповідно до роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

За правилами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У даній справі, вирішуючи питання застосування наслідків нікчемного правочину, суд вважає встановленими наступні обставини.

Пунктами 2.1., 2.8. Договору про наміри сторони досягли згоди про таке: підтверджуючи намір укласти договір купівлі-продажу об`єкта до 28 лютого 2022 року, і з метою його укладання, в момент підписання цього договору, покупець передав, а продавець прийняв гарантійну суму, яка складає 10 000,00 дол.США, яка на момент підписання договору складає еквівалентну суму 285 000,00 грн. Вчинення цієї дії посвідчене підписами сторін на договорі.

Ураховуючи цю обставину у контексті положень ст. 216 ЦК України, відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримане за нікчемним правочином - 10 000,00 дол.США в рахунок повернення одержаного на виконання нікчемного правочину.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів.

Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 000,00 дол. США, що за офіційним курсом Національного Банку України (36,5686 грн. за 1 дол. США), станом на 17 жовтня 2022 року, складає еквівалентно 365 686, 00 грн., сплачених ОСОБА_2 за Договором про наміри від 25 січня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 925,49 грн.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2022 року о 16 год. 00 хв.

Суддя Г.О. Кухтін