КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року

м. Київ

справа №755/13489/21

провадження №22-ц/824/11647/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року у складі судді Яровенко Н.О.

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в особі представника звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію, в якому з урахуванням нової редакції позовної заяви просило стягнути солідарно на користь позивача з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 8 769,04 грн вартості необлікованої електричної енергії, а також витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідачі є споживачами електричної енергії, яку постачав ПАТ «ДТЕК Київські електромережі».

20 квітня 2021 року під час перевірки працівниками позивача за адресою відповідача було виявлено порушення п.2.3.1, 2.3.2., 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне позаоблікове підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, що не були власністю ОСР з порушенням схеми обліку. На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення № 000768.

Вартість неврахованої електричної енергії згідно з порядком визначення обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, проведена комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними, становила 8 769,04 грн. Станом на 01 липня 2021 року дана заборгованість не була сплачена.

З огляду на викладене позивач просив вимоги позовної заяви задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» заборгованість за не обліковану електричну енергію в розмірі 8 769,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 136,00 грн з кожного.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 29 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

З оскаржуваним рішенням апелянт не погоджується та вважає його необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що під час складання акту відповідачі були відсутні, що підтверджується самим актом, в якому зазначено, що він був складений в присутності ОСОБА_3 , якого позивач назвав представником споживача, не надавши при цьому жодних доказів. Також в порушення пункту 8.2.5. ПРРЕЕ, представниками позивача не було проведено посвідчення особи ОСОБА_3 .

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що представниками позивача було допущено порушення абзацу 5 пункту 8.2.6. ПРРЕЕ, а саме не надано жодних доказів направлення рекомендованого листа відповідачам з повідомленням про дату та час засідання комісії по розгляду акту за вказане порушення та копії протоколу засідання. Вказує, що в акті дата проведення комісії зазначена як 17 травня 2021 року, а в протоколі - 31 травня 2021 року. А тому вважає, що протокол засідання від 31 травня 2021 року не можна приймати до уваги як належний доказ.

На думку апелянта, не можна довести те, що вилучений кабель дійсно має відношення до безоблікового підключення, враховуючи той факт, що пакет не опломбовано, номер пломби не зазначено. А також немає доказів, що вказаний провід дійсно знаходився саме в квартирі відповідача.

Зазначає, що подання позивачем документу під назвою «Позовна заява в новій редакції» одночасно змінило і предмет і підстави позову, що заборонено діючим законодавством. Вважає, що належним способом захисту мало бути подання іншої позовної заяви до ОСОБА_2

18 жовтня 2022 року апеляційним судом отримано пояснення до апеляційної скарги від відповідача ОСОБА_2 , в яких останній повністю підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_1 та викладені в ній аргументи, просить задовольнити скаргу у повному обсязі, рішення суду першої інстанції - скасувати.

20 жовтня 2022 року апеляційним судом отримано відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі`Гаєвої Ю.В., в якому остання просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення; стягнути з відповідачів на користь позивача 4 000 грн витрат на правничу допомогу.

Уважає доводи апелянта про те, що Акт про порушення №000768 від 20 квітня 2021 року є незаконним, оскільки його складено без присутності споживача, безпідставними з огляду на те, що вказаний акт містить підписи трьох працівників енергопостачальника та представника ЖЕД-412, що відповідає нормам законодавства, яке регулює вказані правовідносини.

Зауважує, що засідання комісії з розгляду актів про порушення відбулось у відповідності до вимог ПРРЕЕ в присутності апелянта, оскільки саме з нею у позивача склалися договірні правовідносини. Комісією прийнято рішення про те, що вказаний вище акт про порушення складено правомірно та визначено обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Вартість електричної енергії, неврахованої проведена згідно з Порядком визначення обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними та становить 8 769,04 грн.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено Закон України «Про ринок електричної енергії», вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що підтверджується Актом про порушення №000768 від 20 квітня 2021 року, внаслідок чого заборгованість за необліковану спожиту електричну енергію станом на 01 липня 2021 року становить 8 769,04 грн.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Київенерго» від 13 листопада 2017 року прийнято рішення про реорганізацію та рішення Загальних зборів акціонерів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про заснування товариства від 22 грудня 2017 року було створено Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» шляхом виділення з ПАТ «Київенерго» Товариства та передачі йому частини майна, прав та обов`язків ПАТ «Київенерго».

Відповідно до п. 2.3. статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» товариство є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільним балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені ч. 13 розділу ХVІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно ч. 13 розділу ХVІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», є правонаступником в частині прав та обов`язків пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевим (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» затвердженого 22 грудня 2017 року, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав та обов`язків пов`язаних із провадження діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25 липня 2017 року по теперішній час та є фактичним споживачем послуг з постачання електричної енергії.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 з 16 вересня 2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою №274994452 від 15 вересня 2021 року.

За змістом пункту 2 ПКЕЕН, які діяли на момент набуття відповідачем права власності на квартиру, побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником.

Відповідно до пункту 7 ПКЕЕН, які діяли на момент укладання договору №4 про користування електричною енергією, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об`єкт побутового споживача до електропостачання.

Так, 07 грудня 2018 року між ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», як енергопостачальником, та відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 підписано заяву - приєднання фізичної особи до умов договору споживача про розподіл електричної енергії за технічними даними.

Отже, відповідачі є побутовими споживачами електричної енергії, яку постачає позивач.

20 квітня 2021 року під час перевірки працівниками позивача за адресою відповідача виявлено порушення п.2.3.1, 2.3.2., 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне позаоблікове підключення електроустановок, струймоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Акт порушення було складено за участю представника споживача ОСОБА_3 , у рядку «Зауваження до складеного акта» - інформація відсутня.

До Акту про порушення долучено Додаток від 20 квітня 2021 року, складений та підписаний трьома представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», а також електромонтером ЖЕД-412, в якому викладено обставини виявлення порушення споживачами квартири №214 та встановлено, що виявлене самовільне поза облікове підключення виконано кабелем ВВГ 2*2,5 мм2 та прямує з ПРЩ на сходовій клітині по стіні коридору та заходить у квартиру №214 у ванну кімнату розеточну групу. Зазначено, що при обстеженні був присутній ОСОБА_3 (уповноважена особа споживача), йому продемонстровано виявлене порушення; споживач - власниця особового рахунку ОСОБА_1 при обстеженні відсутня, по телефону повідомила, що прибути відмовляється для спільного обстеження, в складених актах відмовляється розписуватись та заборонила це робити ОСОБА_3 , особиста відмова якого розписуватись зафіксована на відео.

Також до Акту про порушення долучено фотознімки, на яких зафіксовано щитовий ящик, лічильник електричної енергії із показами, фото ванної кімнати квартири споживачів, стіна коридору, через яку проходить кабель.

31 травня 2021 року у відповідності до вимог ПРРЕЕ та за участі відповідача ОСОБА_1 відбулося засідання комісії по розгляду акта про порушення № 000768 від 21 квітня 2021 року з метою визначення правомірності складання акту та обсягу, вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, яка підлягає оплаті споживачем, на якому встановлено, що споживач на об`єкті: АДРЕСА_1 порушив Закон України «Про ринок електричної енергії», п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: «самовільне позаоблікове підключення електроутстановок, струймоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку».

За результатами засідання комісії прийнято рішення: Нарахування провести згідно з пунктом 8.4.13 та формулою №8, визначеного главою 8.4. розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Потужність 5,346 кВт; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 8 год; період нарахування з 12 лютого 2021 року по 20 квітня 2021 року; всього підлягає до сплати: за недовраховану електроенергію - 8 769,04 грн.

Вартість електричної енергії, неврахованої проведена з Порядком визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними та становить 8 769,04 грн і на даний час відповідачем не сплачена.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, пунктом 1 яких передбачено, що ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

У статті 27 Закону України «Про електроенергетику» зазначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

За змістом частини третьої статті 58 Закону «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися, зокрема, правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, умов укладених договорів.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно до підпункту 11 пункту 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

У пункті 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною у додатку 8 до цих Правил.

Згідно підпункту 20 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Положеннями пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Відповідно до пункту 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Положенням частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 48, 53 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку.

Як зазначено вище, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Акт про порушення складається у присутності споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення зазначених правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення ПКЕЕН.

У разі причетності споживача до порушення зазначених правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти зазначених правил та Методики.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

За змістом положень частини третьої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» та пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Отже споживачі зобов`язані оплатити отримані послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги та нести відповідальність за порушення правил користування такими послугами.

Таким чином, Акт про порушення складений трьома представниками енергопостачальника та представником ЖЕД-412, як убачається зі змісту самого Акту, Додатку до нього, а також фотознімків, уповноважена споживачем особа ОСОБА_3 , яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, відмовилася від підпису.

Зважаючи на викладені обставини, Акт про порушення №000768 від 20 квітня 2021 року за своєю формою і змістом відповідає вимогам законодавства, містить опис виявленого порушення із посиланням на відповідні положення спеціальних нормативно-правових актів у цій галузі, а також посилання на фотофіксацію, є дійсним та належним доказом у справі, який не викликає у суду жодних сумнівів.

Також колегією суддів установлено, що акт про порушення від 20 квітня 2021 року розглянуто комісією 31 травня 2021 року, тобто протягом 60 календарних днів, та у присутності споживача ОСОБА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Згідно з п. 53 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, пп. 5 п. 3.1, п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562 (в редакції яка була чинною на час виявлення факту порушення правил користування електричною енергією та складення акту від 12 лютого 2015 року), у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт·год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.

Величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб.с.п.н., кВт·год) визначається за формулою Wдоб.с.п.н. = Pс.п. · tвик.с.п. · Kв, (2.10), де Pс.п. (кВт) визначається за формулою (2.8) або (2.9) Методики, але виходячи з найменшої з величин:

- номінального струму спрацювання ввідного комутаційного апарата, установленого у споживача (у разі наявності такого та за умови збереження пломб, якими він опломбований), А;

- номінального первинного струму трансформатора (трансформаторів) струму (якщо він (вони) задіяний (задіяні) у схемі обліку), А;

- максимального струму лічильника, при якому нормується його похибка (якщо трансформатор (трансформатори) струму в схемі обліку не задіяний (не задіяні)), А;

- t вик.с.п. (день) та K в визначаються відповідно до пунктів 2.5 та 2.6 Методики.

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за день береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.

Як вірно встановлено місцевим судом, позивачем розрахунок заборгованості за необліковану електроенергію виконано вірно і підстави для його коригування відсутні.

У свою чергу, відповідачі, заперечуючи позовні вимоги, власного розрахунку суми збитків, як і доводів щодо неправильності розрахунку, який виконаний позивачем, не надали, а зазначені ними доводи та обставини не можуть бути визнані підставою для зменшення нарахованої суми або звільнення від його сплати, а отже суд правильного висновку дійшов про задоволення позову та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 8 769,04 грн вартості не облікованої електричної енергії.

Аргументи апелянта, що подання позивачем документу під назвою «Позовна заява в новій редакції» одночасно змінило і предмет і підстави позову, що заборонено діючим законодавством, а також посилання на те, що належним способом захисту мало бути подання іншої позовної заяви до ОСОБА_2 є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову: доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин; зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) та підтриманий у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19.

У разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи встановлено, що після отримання відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 сторона позивача дізналася про те, що остання не є власником квартири, а таким є ОСОБА_2 , у звязку з чим 19 жовтня 2021 року представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Гаєва Ю.В. подала до суду заяву про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 , до якої долучила позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви та позовної заяви у новій редакції вбачається, що предмет та підстави позову залишилися незмінними, відбулось лише залучення ще одного відповідача, до якого спрямовані вимоги солідарно з ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції встановивши, що споживачі електричної енергії допустили порушення ПКЕЕН, внаслідок чого мало місце розкрадання електроенергії й завдано збитків позивачу, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача завданих збитків.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів позовної заяви, яким суд у своєму рішенні дав належну правову оцінку

Отже, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх спростував.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - Гаєва Ю.В. просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2020 року між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» укладено договір про надання правової допомоги №308-20, відповідно до п. 1.1 в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Також між сторонами укладено додаткові угоди. Так, Додатковою угодою №4 від 24 грудня 2021 року сторони продовжили строк дії Договору до 31 грудня 2022 року, що визначений п. 5.1 Договору.

Згідно акту наданих послуг №108 від 05 жовтня 2022 року адвокатом надана консультація, роз`яснення правової позиції клієнту щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в суді; підготовано та подано відзив на апеляційну скаргу, робота оцінена сторонами у 4 000 грн.

Таким чином, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи, що відповідачами не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, колегія суддів доходить висновку про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (; юридична адреса: м. Київ, вул.. Новокостянтинівська, буд. 20; рахунок: НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ»; код ЄДРПОУ банку 14282829) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик