Справа № 185/9206/21
Провадження № 2/185/860/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О. позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Остапуля Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обгрунтування позову зазначив, що 16 серпня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. 29 листопада 2018 року дружина за спільні кошти придбала автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску. Сума, за яку дружина придбала даний автомобіль складається з коштів, які вони назбирали за час їх спільного проживання, та з грошових коштів, які подружжя назбирало із своїх заробітних плат, працюючи фізичними особами-підприємцями. З часу придбання автомобіля і на протязі року вони разом використовували вказаний автомобіль, який знаходився за місцем їх проживання в м. Павлограді Дніпропетровської області. Потім стосунки між ними погіршилися, дружина забрала автомобіль та документи від нього. 10 липня 2020 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Він в усні формі звертався до відповідача з приводу поділу спільного майна, проте згоди вони не досягли. Вартість спірного автомобіля, який необхідно поділити, відповідно до висновку про незалежну оцінку транспортного засобу № 002 від 14 липня 2021 року, зробленого приватним підприємцемоцінювачем, може становити 294 185 грн.

Просить суд:

- визнати за ним право власності на автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску;

- тягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину даного автомобіля в сумі 147 092,50 грн.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в який вона посилається на те, що 16 серпня 2008 року між нею і ОСОБА_1 укладено шлюб. У даному шлюбі у них народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 10 липня 2020 року шлюб між нею і ОСОБА_1 розірвано. До листопада 2018 року у них не було коштів на купівлю автомобіля. В цей період вони з чоловіком були зареєстровані фізичними особами-підприємцями, але ОСОБА_1 працював чоловічим перукарем, більше нічим не займався. Вона організувала і повністю утримувала салон краси. Чоловік зароблені кошти витрачав виключно на себе, а кошти від її підприємницької діяльності витрачалися на утримання їх сім`ї. Вона постійно розвивала свій бізнес, навчалася на курсах, приймала участь у конкурсах, що потребувало значних грошових витрат. Як керівнику салону краси їй потрібен був престижний автомобіль, також автомобіль потрібен був для сім`ї. Вона знайшла в автосалоні в м. Дніпрі потрібний автомобіль. 21 листопада 2018 року вона взяла в борг у своєї знайомої ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 14 800 доларів США, які зобов`язалася повернути до 21 листопада 2021 року, що підтверджується розпискою. Вони із ОСОБА_4 поїхали до салону продажу автомобілів ТОВ «ГРАНД АВТО», де вона за рахунок отриманих в борг у ОСОБА_4 коштів придбала автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску, за ціною 409 438 грн.. Решту коштів в сумі 1 262 грн. вона пізніше витратила на реєстрацію автомобіля.

Після розірвання шлюбу, 18 листопада 2021 року, вона за свої особисті кошти повернула ОСОБА_4 борг в розмірі 14 800 доларів США, а остання віддала їй розписку.

Спірний автомобіль використовувався в інтересах їх сім`ї, тому вона вважає, що грошові кошти, отримані в борг на його придбання, є спільним боргом подружжя. Вона виконала солідарний з ОСОБА_1 обов`язок щодо сплати боргу в розмірі 14 800 доларів США, тому з останнього на її користь в порядку зворотньої вимоги(регресу) підлягає стягненню 1/2 частина сплаченої суми, тобто 7 400 доларів США.

Після припинення шлюбних відносин, вона користується спірним автомобілем, який їй потрібен для сім`ї та роботи. Вважає, що автомобіль необхідно виділити їй, оскільки вона виплатила борг за його придбання, а з неї підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 грошова компенсація за 1/ 2 частку вартості даного майна.

Заявила про необхідність часткового зарахування однорідних зустрічних вимог щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/ 2 частку вартості спірного автомобіля на суму 147 092,5 грн. та щодо стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на її користь в порядку зворотної вимоги (регресу) 7 400 доларів США.

Просить суд:

- виділити та визнати за нею право власності на автомобіль марки Volkswagen Polo, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- стягнути з неї на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/ 2 частку вартості автомобіля марки Volkswagen Polo, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 147 092,5 грн.;

- визнати спільним її та ОСОБА_1 боргом грошові кошти в розмірі 14 800 доларів США, отримані за договором позики, укладеним між нею і ОСОБА_4 згідно розписки від 21.11.2018 року;

Стягнути з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на її користь в порядку зворотної вимоги (регресу)

7 400 доларів США;

-припинити повністю її грошове зобов`язання перед

ОСОБА_1 щодо стягнення грошової компенсації за 1/ 2 частку вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на суму 147 092,5 грн. шляхом проведення часткового зарахування її зустрічних однорідних вимог до ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, щодо стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) 7 400 доларів США, та зменшити розмір грошових коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на її користь в порядку зворотної вимоги (регресу) на 147 092,5 грн. (суму проведеного зарахування), тобто до 3 376,68 доларів США;

-стягнути з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на її користь в порядку зворотної вимоги (регресу) залишок коштів після зустрічного зарахування в розмірі 3 376,68 доларів США.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Відзив на позов сторони по справі не надали.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримав свої позовні вимоги, зустрічний позов не визнав та пояснив, що в період перебування у шлюбі вони з дружиною придбали автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску. У них був сімейний бізнес салон краси. Зі слів дружини йому було відомо, що гроші на автомобіль могла дати в борг фірма «Лакмі», але документів він не бачив. Він не знає чи брала його дружина гроші в борг у ОСОБА_4 на придбання автомобіля. За рахунок яких коштів був придбаний автомобіль йому не відомо, бо цим займалася його дружина. Також йому не відомо про погашення боргу за автомобіль, оскільки сімейний бізнес вела дружина, а він на свої кошти утримував сім`ю. Пееребуваючи у шлюбі, він також користувався спірним автомобілем. Після розірвання шлюбу дружина забрала автомобіль. В ході судового засідання позивач ОСОБА_1 неодноразово змінював свої покази, стверджуючи також, що дружина у шлюбі збирала гроші на придбання автомобіля за рахунок своїх зароблених коштів, а також, що борг вони віддали, коли були ще у шлюбі.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом підтримала свої позовні вимоги, позов ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що під час купівлі автомобіля вони з позивачем проживали разом, але вважає, що спільного бюджету не було. Відбувалося так: зароблені позивачем гроші це його, а нею це її. Сина годували разом. У них був старий автомобіль, гроші в який ніхто не вкладав, і яким користувався більше позивач. Їй потрібний був хороший автомобіль, тому вона сама знайшла це авто. Гроші на автомобіль взяла в борг на три роки у своєї знайомої ОСОБА_5 . Борг віддала 18.11.2021 року, а ОСОБА_6 повернула їй розписку.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги за зустрічним позовом, первісний позов не визнала, посилаючись на обставини, зазначені у зустрійчній позовній заяві.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заслухавши пояснення сторін, представника ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб ( а.с. 5).

Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано (а.с. 19-20).

21 листопада 2018 року, тобто в період перебування у зареєстрованому шлюбі, між ТОВ «Гранд Авто» та ОСОБА_2 було укладено договір № 1104611 купівлі-продажу автомобіля ком.№ НОМЕР_2 , відповідно до якого остання придбала автомобіль Volkswagen Polo (куз. НОМЕР_3 ) за ціною 409 438 грн. ( а.с. 51) .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , 29.11.2018 року зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 49).

Згідно положень ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст.ст. 69,70 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Автомобіль Volkswagen Polo, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбаний в період перебування сторін по справі у зареєстрованому шлюбі, тому є їх спільним сумісним майном, яке підлягає поділу між ними в рівних частках.

Згідно висновку приватного підприємця оцінювача ОСОБА_7 про незалежну оцінку транспортного засобу № 002 від 14 липня 2021 року, ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, може становити 294 185 грн. ( а.с 8 - 11). Сторони по справі погодились з цією вартістю.

Частинами 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Оскільки позивач за первісним позовом ОСОБА_8 не вніс грошову суму, яка дорівнює вартості 1/ 2 частки автомобіля на депозитний рахунок суду, його позовні вимоги про визнання за ним права власності на автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, стягнення з нього на користь ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації за 1/ 2 частку вказаного автомобіля в розмірі 147 092,50 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до розписки від 21.11.2018 року, ОСОБА_2 отримала в борг у ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 14 800 доларів США, які зобов`язалась повернути до 21 листопада 2021 року (а.с. 50).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває у дружніх відносинах. Ірина повідомила, що хоче придбати автомобіль, попросила у неї в борг гроші на його купівлю. Вранці 21 листопада 2022 року вона надала в борг відповідачу 14 800 доларів США, а потім вони разом поїхали до автосалону в м. Дніпро, де ОСОБА_2 за ці кошти придбала автомобіль. Гроші вона дала в борг на три роки, позику оформили розпискою і домовились, що суму ОСОБА_9 віддасть їй повністю, а не частинами. 18 листопада 2021 року відповідачка сплатила їй всю суму боргу повністю, а вона віддала ОСОБА_2 розписку.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що відповідач повідомила їй, що бажає купити автомобіль. Вони їздили по автосалонах і вибирали ОСОБА_11 авто. В листопаді 2018 року ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 приїхали до неї і показували їй щойно придбаний ОСОБА_14 автомобіль. Вона знала, що коштів на автомобіль у ОСОБА_15 не має, гроші дасть в борг ОСОБА_16 .. Коли ОСОБА_12 та ОСОБА_17 показували їй автомобіль, вони підтвердили, що грошові кошти на придбання автомобіля ОСОБА_18 дала ОСОБА_16 . Їй відомо, що близько року тому ОСОБА_12 повернула борг.

Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю відповідача. У її доньки ОСОБА_9 виникли непорозуміння з чоловіком позивачем по справі через автомобіль. В листопаді 2018 року дочка приїхала до неї на новому автомобілі та повідомила, що гроші на його купівлю позичила у ОСОБА_5 . Вона знає, що кошти ОСОБА_17 надала на три роки. Її дочка збирала ці кошти вже після розірвання шлюбу та віддала весь борг зразу. Спірним автомобілем також користувався чоловік доньки.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 в судовому засідання декілька разів змінював свої пояснення, тому бере до уваги пояснення, в яких він стверджував, що не знає за рахунок яких коштів був придбаний автомобіль та не заперечував факт придбання спірного транспортного засобу за рахунок отриманих дружиною в борг грошових коштів, оскільки ці пояснення надані позивачем в судовому засіданні, відповідаючи на запитання, і ці відповіді були чіткими та зрозумілими, тому суд вважає їх правдивими. Інші пояснення позивача, якими він змінював дані пояснення, суд відкидає, як неправдиві, надані ним з метою отримання позитивного для себе результату розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що в період перебування у шлюбі ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти за договором позики від 21.11.2018 року в розмірі 14 800 доларів США, які витратила в інтересах сім`ї на придбання спірного автомобіля, що в подальшому використовувався обома з подружжя. Борг було повернуто самостійно ОСОБА_2 18.11.2021 року, тобто після розірвання шлюбу.

Як передбачено частино. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України, при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Верховний Суд в своїх постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 212/8891/15-ц, від 02.04.2020 року у справі № 638/17330/16-зазначив, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

У постанові Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі № 638/17330/16-ц зазначено, що до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

У постановах від 19 червня 2019 року у справі № 761/32404/14-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 161/79/18 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що факт використання спільних коштів в період шлюбу не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами.

ОСОБА_8 не заявлялися вимоги про визнання недійсним договору позики від 21.11.2018 року, як такого, що укладений без його згоди. Тому цей договір вважається, що укладений за згодою другого з подружжя. Належних та допустимих доказів того, що грошові кошти за даним договором використані не в інтересах сім`ї суду не надано.

Згідно з положенням частини 4 ст. 65 Сімейного кодексу України договір позики від 21.11.2018 року створює обов`язки для кожного з подружжя, яки виступають як солідарні боржники.

Згідно частини 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 самостійно виконала солідарний з ОСОБА_1 обов`язок щодо сплати боргу в розмірі 14 800 доларів США за договором позики від 21.11.2018 року, тому має право на зворотну вимогу (регрес) до ОСОБА_1 в розмірі 1/ 2 частки сплаченого боргу, а саме 7 400 доларів США.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Отже позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічний позовом щодо виділення та визнання за нею права власності на автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації за 1 /2 частку вартості даного автомобіля в розмірі 147 092,5 грн., а також щодо визнання спільним її та ОСОБА_1 боргом грошові кошти в розмірі 14 800 доларів США за договором позики від 21.11.2018 року та стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного боржника за даним договором позики на її користь в порядку зворотної вимоги (регресу) 7 400 доларів США підлягають задоволенню.

Враховуючи, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 147092,5 грн., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 400 доларів США, ці вимоги підлягають зарахуванню. Офіційний курс НБУ гривні до долара станом на день постановлення рішення становить 36,56. Різниця дорівнює: 7 400 147 092,5 : 36,56 = 3 376,68 доларів США, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ..

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Витрати ОСОБА_1 на судовий збір покладаються на нього.

Витрати ОСОБА_2 на судовий збір в розмірі 4178,40 грн. необхідно стягнути на її користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне сумісне майно наступним чином:

1) виділити та визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за 1/ 2 частку вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 147. 092,5о гривень;

3) визнати спільним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргом грошові кошти в розмірі 14800.00 доларів США, отримані за договором позики, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_13 згідно розписки від 21.11.2018 року;

4) стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) 7400.00 доларів США;

5) припинити повністю грошове зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , щодо стягнення грошової компенсації за 1/2 частку вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на суму 147092,50 гривень, шляхом проведення часткового зарахування зустрічних однорідних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, щодо стягнення в порядку зворотної вимоги (регресу) 7400.00 доларів США, та зменшити розмір грошових коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) на 147092,50 грн. (суму проведеного зарахування), тобто до 3376,68 доларів США;

6) стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), як солідарного боржника за договором позики від 21.11.2018 року, на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) в порядку зворотної вимоги (регресу) залишок коштів після зустрічного зарахування в розмірі 3376,68 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ) витрати на судовий збір в сумі 4178.40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2022 року.

Суддя: В. О. Головін