Справа № 175/3299/22
Провадження № 2/175/951/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лещенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 березня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб актовий запис №175, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_4 ».

В шлюбі у подружжя, народилися діти: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 2001 року по 2012 рік подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . З 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми мешкали в АДРЕСА_2 .

В квітні 2012 року ОСОБА_1 отримав від батька ОСОБА_9 позику, про що було укладено договір позики від 05 квітня 2012 року, згоду на яку надала ОСОБА_2 , та в подарунок, про що укладено договір дарування від 05 квітня 2012 року грошові кошти в розмірі 1 400 000 доларів США для придбання земельної ділянки та побудови житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

З 2001 року до грудня 2021 року ОСОБА_1 працював, отримував значний дохід і утримував всю родину, забезпечуючи гідний рівень життя дружині та дітям.

Позивач також зазначає, що на теперішній час надає всю необхідну матеріальну допомогу щодо утримання та повноцінного розвитку дітей.

В грудні 2021 року відповідачка попередила позивача про намір розірвати шлюб так як у неї з`явився чоловік з яким вона в подальшому планує створити сім`ю.

Позивач стверджує, що не підтримує подружні стосунки з відповідачкою та не веде спільного господарства, проживає окремо та вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а тому просив шлюб розірвати.

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_10 надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с.39).

Представник відповідачки ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_11 (а.с.28) про дату, час і місце розгляду справи на 20 грудня 2022 року об 16 год. 00 хв. повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про направлення SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка»(а.с.38), довідкою про доставлення електронного листа(а.с.37), однак вдруге у визначений час до судового засідання не з`явився, 20 грудня 2022 року об 16 год. 35 хв. представник відповідачки надав клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.45), відзив на позовну заяву не подано.

Суд не бере до уваги заяву представника відповідачки, оскільки 02 грудня 2022 року представником відповідачки було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи(а.с.27-34), оскільки станом на дату розгляду справи а ні відповідачка, а ні представник ОСОБА_11 не скористалися правом на ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами та відкладенням розгляду справи виключно для затягування розгляду справи.

Зокрема, в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі ВС від 13.03.2019 р. у справі №814/218/14 зазначено, що враховуючи конкретні обставини справи, суд може визнати зловживанням процесуальними правами вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи або виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23 березня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.40-44).

Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, сторони спільно не проживають, оскільки у грудні 2021 року відповідачка повідомила про намір розірвати шлюб, так як у неї з`явився чоловік ,з яким вона планує створити сім`ю.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду по цивільній справі №369/7035/18 від 11 листопада 2020 року зазначено: «Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу; суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням зазначених вимог закону та встановлених обставин у справі, на підставі досліджених доказів, яким надано належну правову оцінку, встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.»

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер, сторони разом не проживають тривалий час, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 23 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №175, між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , які від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - не змінюються.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.