Справа №461/3499/22
06 грудня 2022 року місто Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Акціонерне товариство «Українська залізниця»
в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства
«Українська залізниця»
Виробничий структурний підрозділ «Львівська дистанція колії» Регіональної філії
«Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,
У провадженні Галицького районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29.11.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ №75/ос від 13.04.2022 року про припинення трудового договору (контракту), яким ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 13 квітня 2022 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 13 квітня 2022 року. Стягнуто з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 190026 (сто дев`яносто тисяч двадцять шість) гривень 56 копійок.

Однак, при винесенні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується виключно розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 Цивільного процесуального закону України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Позовні вимоги, які були заявлені стороною складалися з вимог майнового та немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 грн.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає ? 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає ? 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведеного, а також врахувавши задоволення судом вимог позивача про стягнення з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», який є структурним підрозділом даного товариства, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 2892,66 гривень, що складається з судового збору за вимогу немайнового характеру 992,40 грн та за вимогу майнового характеру 1900,26 грн. (1 відсоток ціни позову).

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №461/3499/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 2892 гривні 66 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому додаткове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідачі:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5в),

в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства

«Українська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, );

Виробничий структурний підрозділ «Львівська дистанція колії» Регіональної філії

«Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(79041, м. Львів, вул. Городоцька, 166).

Повний текст рішення суду складено 06.12.2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.