Справа № 348/897/21
Провадження № 22-з/4808/62/22
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Фединяк
У Х В А Л А

13 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Кузів А.В.

з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненка Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2022 року, ухвалене в складі судді Матолич В.В. у м. Надвірна, повний текст складено 21 лютого 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Переріслянської сільської ради об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про відшкодування збитків (упущеної вигоди) завданої порушенням авторського права та за зустрічним позовом Переріслянської сільської ради об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Переріслянської сільської ради об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про відшкодування збитків (упущеної вигоди) завданої порушенням авторського права у розмірі 2 261 374,00 грн.

24 травня 2021 року Переріслянська сільська рада об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області подало зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та просила суд визнати недійсним ліцензійний договір №05-ОТГ від 31.12.2018, укладений між Переріслянською сільською радою ОТГ Надвірнянського району та ОСОБА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11 лютого 2022 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Переріслянської сільської ради об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області про відшкодування шкоди (упущеної вигоди), завданої порушенням авторського права відмовлено.

Цим же рішенням відмовлено Переріслянській сільській раді об`єднаної тереторіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2022 року залишено без змін.

27 вересня 2022 представник Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненко С.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду заяви представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненка Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2022 року з таких підстав.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту «в» частини 4 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи , 27 вересня 2022 представник Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненко С.В. подав до суду заяву про відшкодування витрат за надання правничої допомоги Переріслянській сільській раді Надвірнянського району за результатом розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000 грн.

Встановлено, що згідно з актом виконаних робіт від 25 серпня 2022 року та 23 вересня 2022 року оплата за юридичні послуги становить 5 000 грн та 15 000 грн відповідно (Т.2 а.с.210, 214 )

Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, у відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Матеріалами справи встановлено, що 15 липня 2022 року між Адвокатське об`єднання «Правниче бюро» в особі адвоката Святненка С.В. та Переріслянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області укладено договір №37 про надання правової допомоги допомоги (т.2 а.с.211-213).

Предметом і метою Договору є надання адвокатом необхідну правничу допомогу під час цивільного провадження.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що за результатом надання юридичної допомоги клієнтом сплачується винагорода у фіксованому розмірі 20 000 грн.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що в актах виконаних робіт від 25 серпня 2022 року та23 вересня 2022 року відсутні докази розрахунку витрат на правову допомогу та детальний опис робіт (наданих послуг).

Відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.(додаткова постанова Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17)

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Встановлено, що представник Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненко С. В. не подавав до суду апеляційної інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, а його клопотання про стягнення таких витрат надійшло після ухвалення постанови у справі за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи відповідної заяви (клопотання) представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненка С. В. яку він мав зробити до закінчення судових дебатів про відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу та намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, відсутність розрахунку понесених витрат на професійну правничу допомогу, наявні підстави для залишення без розгляду заяву представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненка С. В. про стягнення судових витрат на правничу допомогу на підставі частини 8 статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 133,141, 270, 368,381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Святненка Сергія Володимировичапро стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи № 348/897/21в суді апеляційної інстанції залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 жовтня 2022 року.

Судді: В.Д. Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта