Справа №295/4453/22
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід

21.11.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Воробйової Тетяни Анатоліївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Євдокимов Сергій Михайлович про визнання недійсним договору дарування квартири, -

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Богунського районного суду м. Житомира Воробйової Т.А. перебуває вказана вище цивільна справа.

08.11.2022 року до судового засідання, засобами електронного зв`язку, від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Воробйової Т.А., яка мотивована тим, що у відповідачів виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді. В обґрунтування наявності підстав для відводу відповідачі вказують, що суддя відкрила провадження у справі з порушенням вимог ЦПК України, оскільки позивач не є стороною договору, а в позовній заяві не наведено обставини, з якими закон пов`язує право третьої особи оспорити правочин. Суд відкрив провадження за позовом, в якому не викладені обставини, на яких ґрунтується обраний позивачем спосіб захисту права чи інтересу, що дозволило безпідставно ставити під сумнів презумпцію правомірності правочину і психічне здоров`я людини, що спричиняє відповідачам моральні страждання, примушує до несення витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також відповідачі вказують, що 04.08.2022 суддя задоволила клопотання позивача шляхом винесення ухвали про витребування доказів, а фактично - інформації щодо психічного стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 без її згоди, всупереч положенням ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідачі вважають, що в рамках цивільного спору суд не має права без згоди особи за клопотанням іншої особи витребувати інформацію щодо стану психічного здоров`я сторони у справі. Таке порушення судом права особи на конфіденційну інформацію, на думку відповідачів, свідчить про упередженість та необ`єктивність судді, або є наслідком її непрофесіоналізму, дає підстави для звернення відповідача ОСОБА_2 зі скаргою на незаконні дії судді і притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, відповідачі вважають, що суддя припускається до невиправданого формалізму з метою усунення відповідачів від можливості брати участь в судовому засіданні, оскільки суддею було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_5 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, при цьому суду відомо, що відповідачі перебувають за кордоном, а їх представник ОСОБА_5 поза межами м. Житомира. Також суддею було відхилено клопотання представника відповідачів ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи.

На думку відповідачів, наведені обставини свідчать про те, що суддя Воробйова Т.А. не зможе провести належний розгляд справи неупереджено, об`єктивно та з дотриманням вимог закону.

Згідно з ухвалою судді Воробйової Т.А. від 10.11.2022 року вказаний відвід був визнаний необґрунтованим, у зв`язку з чим на підставі положень ст. 40 ЦПК України справа була передана до канцелярії суду для визначення судді для розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2022 року заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Воробйової Т.А. була розподілена судді Стрілецькій О.В.

За правилами ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи №295/4453/22, перевіривши доводи, викладені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про відвід судді, дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що основними підставами для відводу головуючої є незгода заявників з процесуальними рішеннями і діями судді.

Щодо відкриття провадження у справі з порушенням вимог ЦПК України, суд зазначає, що вичерпні підстави для відмови у відкритті провадження визначені в статті 186 ЦПК України, серед яких відсутня підстава для відмови у відкритті провадження у разі, якщо з позовом звертається особа, яка, як вказують відповідачі, не є стороною договору, а тому такі доводи заявників не грунтуються на нормах процесуального закону і не можуть бути підставою для відводу.

З приводу витребування доказів щодо інформації про психічний стан здоров`я відповідачки без її згоди, судом встановлено наступне.

Зі змісту ухвали про витребування доказів від 04.08.2022 року вбачається, що обгрунтовуючи потребу витребувати відомості про стан здоров`я відповідачки, представник позивача посилався на необхідність призначення і проведення в межах судового розгляду справи судово-психіатричної експертизи, клопотання про призначення якої міститься в матеріалах справи (а.с. 99)

Згідно з приписами ч. 1 статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» допускається передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника для провадження досудового розслідування, складання досудової доповіді щодо обвинувачених або судового розгляду за письмовим запитом слідчого, прокурора, суду та представника уповноваженого органу з питань пробації.

Отже, відсутні будь-які правові підстави вважати про неправомірність дій судді під час вирішення питання про витребування доказів, оскільки докази, які просив витребувати представник позивача, необхідні для встановлення обставин, які підлягають обов`язковому встановленню в ході судового розгляду справи.

Не грунтуються на матеріалах справи і доводи відповідачів про позбавлення їх можливості брати участь в судовому засіданні.

За правилами п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Судом встановлено, що клопотання відповідачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було подано з порушенням строку, передбаченого в ст. 212 ЦПК України, у зв`язку з чим в його задоволенні було відмовлено. Вирішення суддею клопотання про витребування доказів, яке подано представником позивача, не призвело до порушення прав відповідачів, підготовче судове засідання у справі не завершено, дії судді направлені на забезпечення своєчасного, повного і об`єктивного розгляду справи в строки, визначені ЦПК України, що є безпосереднім обов`язком суду.

Сама по собі незгода заявників з конкретними процесуальними діями чи рішеннями головуючого судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені в судових рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 23.01.2020 у справі №335/3479/13-к, від 18.02.2020 у справі №202/4467/14-к.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Отже, вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Воробйової Т.А., дослідивши обставини, на які посилаються заявники, суд вважає, що вони не підтверджуються матеріалами справи, є необґрунтованими та безпідставними, підстав для відводу судді, які визначені ст. 36 ЦПК України, судом не встановлено, як і не встановлено, що суддею вчинені дії, які могли б свідчити про її упередженість чи необ`єктивність, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви про відвід відмовити.

Справу передати судді Богунського районного суду м. Житомира Воробйовій Тетяні Анатоліївні для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька