Дата документу 04.10.2022
Справа № 334/2716/22
Провадження № 2/334/2283/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Младенова М.П.,

позивача - не з`явився,

відповідачів - не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

встановив:

I.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. Позов обґрунтований тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач, в свою чергу, споживає вказані послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач користується послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснює у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2015 року по 31.01.2022 року у сумі 14 358,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2481 грн.

Відповідач та її представник адвокат Огійченко Є.В. у своєму відзиві заперечили проти позову у повному обсязі, вказавши на те, що відповідач у період з лютого 2015 року по березень 2022 року фактично не проживала у своїй кімнаті, а мешкала у м. Бровари Київської області. Про вказані обставини відповідач повідомляла позивача листом від 29.05.2019 року.

Також відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

II. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 25.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, судове засідання призначено на 30.08.2022 року, яке в подальшому неодноразово відкладалось за клопотанням учасників справи.

У судове засідання відповідач та представник позивача не з`явились, подали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

III. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення у житловий будинок у якому розташована квартира, у якій зареєстровані відповідачі.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане помешкання використовується двома наймачами: відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають окремі особові рахунки, проте спільний лічильник води.

Згідно довідки КП «Водоканал», відповідач є споживачем названих послуг позивача на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 . Договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не укладено.

Позивач, згідно наданого первісно із позовною заявою розрахунку, у період з 01.12.2015 року по 31.01.2022 року надав послуги загальною вартістю 14 370,24 грн., а відповідач за вказаний період сплатила 11,29 грн.

Відповідно до наданого відповідачу розрахунку заборгованості за той же період з 01.12.2015 року по 31.01.2022 року нараховано загалом 8 791,91 грн. Також у цьому розрахунку міститься примітка про те, що 29.09.2019 року прилад обліку знято з абонентського обліку позивача та 10.12.2021 року його знову взято на облік.

Зазначені вище розрахунки містять численні розбіжності у сумах нарахувань, наприклад, згідно із розрахунку, наданого разом із позовом, у листопаді 2017 року відповідачу нараховано 537,88 грн., а відповідно до розрахунку, наданого позивачем відповідачу, у листопаді 2017 року йому нараховано 11,79 грн.

Будь-яких пояснень від позивача стосовно цих розбіжностей суду не надано.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведенню, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Однак, судом встановлено, що відповідач у належний спосіб повідомила позивача про факт свого тимчасового не проживання у кімнаті, яка перебуває у її користуванні, та, відповідно, про те, що вона фактично не користується послугами позивача. Але позивач, по суті, проігнорував таке повідомлення відповідача, незважаючи на те, що квартира у яку надаються його послуги перебуває у користуванні двох наймачів, які мають різна рахунки, але спільний лічильник.

Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідач, скориставшись своїм правом передбаченим вимогами ст. 267 ЦК України, подала до суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача через відсутність належного обґрунтування двох різних розрахунків заборгованості, які суттєво протирічать один одному, та встановлення судом обставин, які свідчать про фактично не використання відповідачем послуг позивача у спірний період.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволені позову комунального підприємства «Водоканал» (Код , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення суми у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін