РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 565/384/22

Провадження № 22-ц/4815/959/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Крижов В. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савонік Любові Онуфріївни на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 травня 2022 року у складі судді Малкова В. В., постановлену в м. Вараш Рівненської області о 10 годині 30 хвилин,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 травня 2022 рокупровадження у справі закрито. Повернуто ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2 697 гривень 60 копійок.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ч.п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, яка передбачає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору та обґрунтована тими обставинами справи, які вказують на відсутність спору між позивачкою та відповідачами з приводу квартири АДРЕСА_1 , котра одноосібно належить позивачці, а тому визнання відповідачами позову не створює жодних юридичних наслідків.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, представник ОСОБА_1 адвокат Савонік Любов Онуфріївна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку наявний спір і предмет позову, оскільки існують обставини , які вказують на його існування, а вирішення його в позасудовому порядку не вбачається можливим. Вказує на порушення процесуальних норм, які виявилися у тому, що рішення про закриття провадження суд постановив на стадії підготовчого провадження, тоді як законом дозволено закривати провадження виключно в судовому засіданні. Пояснює, що квартира, з приводу визначення часток у праві власності в якій як спадковому майні заявлено позов, хоча і зареєстрована на праві власності за позивачкою, проте є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 : позивачки та її чоловіка, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, в свою чергу, впливає на її права та можливості відчуження цієї квартири в майбутньому. Додає, що на підтвердження цих спірних моментів стороною позивача надано необхідні обґрунтування та докази в позові, однак місцевий суд залишив їх поза увагою. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майнізвернулася ОСОБА_1 . Просила суд визначити, що розмір частки її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2 частини вказаної квартири. Звернення до суду з цим позовом зумовлене необхідністю визначення права на частку у праві власності на квартиру для реалізації права позивача на спадщину померлого чоловіка.

Як вбачається із матеріалів справи, чоловік позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть. 18.03.2021 року приватним нотаріусом Сусь Л. У. заведено спадкову справу. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу одноосібно, інших співвласників немає. У спірній квартирі, крім позивача ніхто не зареєстрований.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, долученого до позовної заяви договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.11.2018 року, купівля цієї квартири була вчинена позивачкою як покупцем за спільні кошти подружжя і придбана у спільну сумісну власність із чоловіком ОСОБА_5 , який надав свою письмову згоду на таке придбання.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, яка врегульовує порядок постановлення судових рішень у підготовчому засіданні, з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з підстав відсутності предмету спору.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 200 ЦПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ч. 2 ст. 200 ЦПК України).

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Зважаючи на те, що наведені у позовній заяві обставини та наявні в матеріалах справи докази вказують на існування спору та неможливість врегулювання спірних правовідносин, пов`язаних із реалізацією позивачкою своїх прав, в позасудовому порядку, а також беручи до уваги, що закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з підстав відсутності предмету спору на стадії підготовчого провадження суперечить нормам ЦПК України і унеможливлює повторне звернення особи за захистом своїх прав з тих же підстав, апеляційний суд доходить висновку про передчасність закриття провадження у цій справі в підготовчому провадженні та необхідність продовження розгляду спору по суті.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савонік Любові Онуфріївни задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 травня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.