РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/835/22

Провадження № 2/293/388/2022

07 листопада 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення грошової компенсації середньої ринкової вартості 1/2 частки автомобіля в порядку розподілу спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого просить стягнути грошову компенсацію з відповідача в розмірі 50% вартості автомобіля марки FIAT FIORINO 2009 року випуску , що становить 67000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач без згоди позивача здійснив відчуження спільного майна.

Ухвалою від 28.06.2022 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 11.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 08.08.2022.

Разом з тим п. 9 даної ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Житомирській області інформацію про транспортний засіб - автомобіль марки FIAT FIORINO 2009 року, що був придбаний на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по 24.03.2022 року, вказавши підстави такої реєстрації за ОСОБА_2 з наданням відповідних доказів.

22.07.2022 за вх. ЕП-3350 з Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Житомирській області надійшов лист, згідно якого повідомлено, що в період з березня 2021 по 24 березня 2022 за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.03.2021 у територіальному сервісному центрі №6845 регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області (філія ГЦС МВС) був зареєстрований автомобіль марки FIAT FIORINO 2009 року випуску, червоного кольору, н/з НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію на ТЗ серії НОМЕР_3 .

29.07.2022 за вх. №3402 відповідач подав відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України (а.с. 48-51).

03.08.2022 за вх. №3523 позивач подав відповідь на відзив у порядку ст. 179 ЦПК України (а.с. 82-85).

08.08.2022 за вх. №3574 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про долучення доказів по справі (а.с. 89-99).

Ухвалою від 08.08.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.08.022, суд відклав підготовче засідання на 13.09.2022.

Ухвалою від 13.09.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 13.09.022, суд відклав підготовче засідання на 06.10.2022. Разом з тим, у порядку ст. 84 ЦПК України, суд витребував у Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області інформацію про транспортний засіб - автомобіль марки FIAT FIORINO 2009 року, що був придбаний на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по 24.03.2022 року.

06.10.2022 за вх. №ЕП-1294 з Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області надійшла інформація з відповідними доказами про реєстрацію в період з березня 2021 по 24.03.2022 транспортного засобу FIAT FIORINO 2009 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 101-114).

12.10.2022 за вх. №4897 з Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області (ТСЦ МВС №6845) надійшли документи щодо перереєстрації автомобіля FIAT FIORINО, держномер НОМЕР_2 на ОСОБА_2 , та повідомлено що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, даний автомобіль 13.03.2021 перереєстрований за договором купівлі-продажу на ОСОБА_2 , та надано копії документів, на підставі яких проведена перереєстрація.

Ухвалою від 06.10.2022, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 06.10.022, суд відклав підготовче засідання на 07.11.2022.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що між сторонами 01.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб за актовим записом №79 від 01.10.2005, який рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.02.2022 розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що за час шлюбу, 13.03.2021 року за рахунок спільних коштів сторонами був придбаний автомобіль марки Fiat Fiorano 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Вказує, що на даний час не може підтвердити факт придбання автомобіля за час шлюбу, оскільки оригінал договору купівлі-продажу знаходиться у відповідача.

Позивачка вказує, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу їй стало відомо, що відповідач відчужив вказаний спільний автомобіль на користь третьої особи - ОСОБА_4 , без згоди позивачки. Таким чином, позивачка дізналася про порушення свого права власності.

На підставі довідки про ринкову вартість ціна вказаного автомобіля на даний час складає 134000 грн.

Таким чином, позивач, оскільки автомобіль проданий без її згоди, враховуючи неможливість поділу майна (автомобіля) в натурі просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля в сумі 67000 грн.

Сторони у судове засідання не з`явились.

07.11.2022 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримують у повному обсязі та просять задовольнити його (а.с.142).

07.11.2022 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання заявлених у позові позовних вимог. Розгляд справи просить проводити без його участі. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі (а.с.143).

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Встановивши, що заява відповідача про визнання позову не суперечить нормам законодавства, не порушує будь-чиї права та інтереси, суд приймає таку до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Зважаючи на подані сторонами заяви, а також приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 07.11.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

01.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб за актовим записом №79 від 01.10.2005, який уподальшому рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.02.2022 - розірвано (а.с.8-10).

Згідно відповіді на запит суду від Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філії ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру №6845 від 04.10.2022 за №31/22/5-861 суду направлено заяву №289959581 від 13.03.2021, копію висновку експертного дослідження від 13.03.2021 копію договору купівлі-продажу від 13.03.2021 №6845/2021/2477778 (а.с.118-124).

Так, згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 04.10.2022 року № 31/22/5-861, згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за гр. автомобіль Fiat Fiorino 2009, 13.03.2021 був перереєстрований за договором купівлі-продажу №6845/2021/2477778 (а.с.120) на ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Вказанй автомобіль був придбаний на кошти подружжя у період шлюбу.

05.02.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №1842/2022/3091573, за яким ОСОБА_2 як продавець передав у власність покупцю в особі ОСОБА_4 транспортний засіб марки Fiat Fiorino, червоного кольору.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач своєї згоди відповідачу на відчуження автомобіля та здійснення його перереєстрації не надавала, жодних коштів, отриманих від його продажу, не отримувала, що не оспорюється відповідачем.

Позивач, як на підставу визначення вартості автомобіля, посилається на інформацію по середньоринковій вартості автомобіля, надану ФОП « ОСОБА_5 », відповідно до якої середня ринкова вартість автомобіля «Fiat Fiorino» 2009 року випуску, станом на 14.06.2022 складає 134000,00 грн (а.с.13-16).

За таких обставин, оскільки вказаний автомобіль відповідачем був відчужено без згоди позивача під час шлюбу, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію вартості Ѕ частини вказаного автомобіля у розмірі 67000,00 гривень, оскільки вказаний автомобіль був відчужений без її відома, а тому вона має право на стягнення 1/2 частини вартості цього майна.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Предметом даного спору є стягнення грошової компенсації середньої ринкової вартості Ѕ частки автомобіля в порядку розподілу спільного майна подружжя, а саме автомобіля Fiat Fiorano, набутого подружжям за час їх перебування у шлюбі і відчуженого відповідачем без відома та згоди відповідача.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 127/18349/20.

Згідно з частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу).

За змістом частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого із подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), встановлено, зокрема, рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Кодексу та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 740/3930/15-ц.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу,виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом статті 70 СК України,статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу),співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсаціїзамість його часткиу праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускаєтьсялише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесенняпозивачемвартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі з 01 жовтня 2005 року по 24 березня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За таких осбтавин придбаний 13.03.2021 сторонами автомобіль Fiat Fiorano 2009 року випуску є об`єктам права спільної сумісної власності подружжяоскільки вказане майно набуте подружжям під час шлюбу.

У подальшому 05.02.2022 вище вказазний автомобіль, що є обёєктом спільної сумісної валсності сторін, відповідач відчужив.

Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від23.06.2022року по справі № 644/2842/17 вказує нате,що «…Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи».

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач своєї згоди відповідачу на відчуження автомобіля та здійснення його перереєстрації не надавала, жодних коштів, отриманих від його продажу, не отримувала, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду 13.09.2022 року по справі №570/2656/17 зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Вирішуючи питання про те, яким має бути розмір стягнення грошової компенсації, суд виходить із того, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ринкова вартість автотранспортного засобу Fiat Fiorano 2009 року випуску, згідно інформації по середньоринковій вартості автомобіля, надану ФОП « ОСОБА_5 », станом на 14.06.2022 становить 134000,00 грн (а.с.13-16).

Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав та не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували дані, щодо ринкової вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів спарви відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, визнання відповідачем позову, а також наявність законних підстав для задоволення позову та стягнення грошової компенсації з відповідача в розмірі Ѕ вартості автомобіля на користь позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13,79,81, 141,206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

- 67000,00 грн компенсації 1/2 вартості автомобіля

- 992,40 грн судового збору

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення буде складений та підписаний : 16.11.2022

Суддя Людмила ЛОСЬ