У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житній ринок» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва з вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року цивільну справу передано до Подільського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвалою суду від 03 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки.

Станом на 27 грудня 2022 року вказані в ухвалі суду недоліки не усунуто.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає поверненню виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху переслідували законну мету - приведення позовної заяви у відповідність до вимог, передбачених ЦПК України, є співрозмірними й не на стільки великими, що унеможливлювали б виконання ухвали, а позивач мав реальну можливість усунути недоліки, однак ухвалу не виконав. Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, тому позовна заява підлягає поверненню.

Разом з тим, варто зауважити, що до відкриття провадження у справі позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, які не були усунуті, незважаючи на достатність наданого для цього часу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи викладене, суддею встановлені підстави для повернення позовної заяви, оскільки вказані недоліки не усунуті та перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, це не суперечить вимогам закону і не позбавляє особу, заява якої повертається, після усунення умов, що були підставою для повернення позову, звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житній ринок» про відшкодування шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяМ. М. Головчак