Справа № 456/190/22
Провадження № 2/456/517/2022
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на свою користь кредитну заборгованість в розмірі 14617,53 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що позичальник ОСОБА_4 звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.08.2011 року. ОСОБА_4 при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку. Розмір кредитного ліміту збільшився до 3600 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карторахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких позичальник при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.51. договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Однак позичальник ОСОБА_4 своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконував. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.04.2020 року.Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На виконання вимог закону позивачем 26.08.2020 року була направлена претензія кредитора до Сколівської державної нотаріальної контори та 24.11.2020 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого позичальника ОСОБА_4 є відповідачі ОСОБА_5 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 09.10.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника ОСОБА_4 виникла заборгованість на загальну суму 14617,53 грн., яка погашена не була.

Відповідач ОСОБА_5 подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю та застосувати позовну давність. Покликається на те, що згоди на отримання такого кредиту відповідач не давала, про такий нічого не знала, а тому він являється недійсним з самого початку його укладення, якщо взагалі такий укладався. Крім того, строк позовної три роки, який позивач пропустив, вже давно минув і немає підстав для поновлення строку. У доданій до позовної заяви претензії банк посилається на ст. 1268 ЦК України та стверджує, що відповідач являється спадкоємцем, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_5 проживала разом з ОСОБА_4 , що не відповідає дійсності, оскільки згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 456/570/16-ц від 15 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу не було відомо, де проживав ОСОБА_4 .

Представником позивача подано відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликається на те, що ОСОБА_4 підписав заяву №б/н від 19.08.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. На виконання вимог закону позивачем 26.08.2020 року була направлена претензія кредитора до Сколівської державної нотаріальної контори та 24.11.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого позичальника є відповідач ОСОБА_5 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, ОСОБА_5 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є належним відповідачем по справі. Щодо строку позовної давності, то відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк перевипущеної картки дійсний до останнього дня 03 місяця 2017 року . Позивач звернувся до суду з позовом до спливу строку позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у письмовому відзиві на позовну заяву та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі застосувавши позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.08.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно з умовами договору ОСОБА_4 було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку.

Розмір кредитного ліміту збільшився до 3600 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких позичальник при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть №1 від 14.02.2020 року, виданого виконавчим комітетом Тухольківської сільської ради Сколівського району Львівської області.

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.07.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований 15.02.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 30.09.2020 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

Згідно претензії кредитора від 27.07.2020, позивачем АТ КБ «Приватбанк» було направлено претензію кредитора до Сколівської державної нотаріальної контори, в якій просили включити кредиторської вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ. Повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 335079,01 грн. Повідомити АТ КБ «Приватбанк» чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини. Повідомити АТ КБ «Приватбанк» відомості про осіб які подали заяву про прийняття чи відмову від прийняття спадщини після смерті боржника. Повідомити АТ КБ «Приватбанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.

З відповіді Сколівської державної нотаріальної контори від 04.09.2020 за №485/01-16 вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» було повідомлено про те, що 24.07.2020 року Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області була заведена спадкова справа №154/20р. після смерті ОСОБА_4 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявами малолітніх спадкоємців ОСОБА_3 , 2011р.н., та ОСОБА_2 , 2007 р.н., які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану відповідь АТ КБ «Приватбанк» було отримано 24.11.2020 року. Також відповіддю Сколівської державної нотаріальної контори від 22.09.2021 за №814/01-16 АТ КБ «Приватбанк» було повідомлено про те, що представником малолітніх спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 .

Позивачем АТ КБ «Приватбанк» 07.10.2021 року було направлено відповідачу ОСОБА_5 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 лист-претензію про сплату заборгованості ОСОБА_4 .

Згідно з ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Також, відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

За таких обставин, у кредитора виникає обов`язок довести перед судом наявність спадкового майна, його вартість, склад, визначити коло спадкоємців.

Також, 22 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 306/2000/16-ц, провадження № 61-30819св18 вказав, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У матеріалах справи містяться докази, що відповідач ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось та відомостей, що померлому належить будь-яке нерухоме та рухоме майно немає.

У матеріалах справи не міститься жодних доказів щодо складу спадкового майна, доказів належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна, що є необхідним для вирішення спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора.

Згідно з ч. 1 cт. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , а також доказів наявності такого майна суду не надано та судом не здобуто, що є необхідним для правильного вирішення спору по суті, тому з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вони є необґрунтованими, не підтверджені жодними допустимими та належними доказами, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову судовий збір з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 25.11.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас