Справа № 212/3366/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ведяшкіної Ю.В.

секретар судового засідання Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/3366/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

18.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила суд визнати житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; провести поділ спільного сумісного майна та визначити за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1996 року, який було розірвано рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.01.2022 року. За період шлюбу ними була придбана двокімнатна квартира загальною площею 46,22 м.2, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2 . Оскільки з відповідачем не досягнуто домовленості щодо порядку поділу спірної квартири, змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

28.07.2022 року ухвалою суду зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Суд у цьому сенсі зазначає, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року по справі № 711/2302/18.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_1 виданого 30 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, який рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11 січня 2022 року розірвано. Відповідно договору купівлі-продажу від 14.04.1998 р., який посвідчений приватним нотаріусом Чаренцевим В.В., ОСОБА_2 придбав у власність двокімнатну квартиру, загальною площею 46,22 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 368 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 65 СК дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За ч. 1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, керуючись наведеними правовими нормами, враховуючи презумпцію права спільної сумісної власності спірного майна, визнання позову ОСОБА_2 , суд за встановленими обставинами справи дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання спірної квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнання за кожним із них права власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7 13, 18, 76 82, 141, 223, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Провести поділ спільного сумісного майна та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2022 р.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна