Справа № 350/1075/22
Номер провадження 2/350/418/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Перегінської селищної ради про позбавлення батьківських прав-

установив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. Судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03.10.2017 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тривалий час шлюбні відносини носили формальний характер, і 13 квітня 2020 року шлюб між ними розірвано рішенням суду, неповнолітнього сина залишено проживати з нею. Не зважаючи на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, ні після народження дитини, ні тим більше після розірвання шлюбу жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Рішенням Рожнятівського районного суду від 13 липня 2021 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року і до повноліття дитини. Однак, відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість в сумі 50793 грн. На даний час, їй стало відомо, що відповідач виїдає на сезонні роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, тому розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі. Отже створилися умови які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача. Крім того, з часу розірвання шлюбу відповідач добровільно матеріальної участі в утриманні дитини не бере, сина не відвідує та не бачиться з ним не проявляє до дитини щонайменшої батьківської турботи.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення.

Представник служби у справах дітей Перегінської селищної ради Кулик Х.Б. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає що відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, тому його слід позбавити батьківських прав.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області від 13.04.2020 року (а.с. 8) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) підтверджено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишений проживати з матір`ю.

Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області від 13.07.2021 (а.с.9-10) підтверджено, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року і до повноліття дитини.

За змістом ст. 164 СК України, мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком комісії з питань захисту прав дитини № 107/01-24 від 18.10.2022 підтверджено, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним.

Як встановлено судом, відповідач маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, свої бажання не проявляє, не цікавиться дитиною, не приймає участі у його вихованні, не навідує його, не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги на проживання дитини. Відповідач жодного разу особисто не з`явився до органу опіки і піклування, про свій намір займатися вихованням дитини не повідомив.

Більше того, відповідач, на переконання суду, абсолютно свідомо самоусунувся від виховання дитини, від надання матеріальної допомоги на утримання сина, і по суті забув про нього.

За таких обставин, враховуючи, що батько дитини не прибув до суду, чим по суті підтвердив відсутність бажання спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Щодо позовної вимоги позивачки про зміну розміру аліментів, суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Наведене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року, справа № 511/219/18.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 3000 гривень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка стверджує, що у неї виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дітей у зв`язку з ростом, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Відповідач офіційно не працевлаштований, тому просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Суд без сумніву погоджується з твердженням позивачки про те, що витрати на утримання дитини збільшуються, а також вважає, що відповідач, який офіційно не працевлаштований, за своїм матеріальним станом, може і повинен сплачувати аліменти в зміненому розмірі ніж встановлений рішенням суду.

При встановлених обставинах справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, враховуючи зміну обставин, що впливають на визначений судом розмір аліментів, стягуваних з відповідача, суд вважає, що розмір аліментів на дитину, яка проживає з матір`ю з частки від доходу слід змінити на тверду грошову суму до 2000 гривень щомісячно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі у виді судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 273, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст. 164, 180-182, 184 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Перегінської селищної ради про позбавлення батьківських прав, задоволити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 ( дві ) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 13.09.2022 і до повноліття дитини.

Виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Рожнятів/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37951998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0009658; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Після набранням рішенням законної сили надіслати його копію органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 02.12.2022.

Суддя: