Номер провадження 2/756/5048/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 04 червня 2008 року між нею тавідповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено актовий актовий запис № 480.

Від спільного шлюбу мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя не склалося через несумісність характерів і протилежність поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, фактично шлюбні відносини припинено, не проживають разом з січня 2020 року.

З цих підстав позивач просила шлюб розірвати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2022 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року відкрито провадження по справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. В позовній заяві позивач просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 12 грудня 2022 року надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 червня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено актовий запис № 480, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 04 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 9).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, від спільного шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 496, 20 грн., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 104, 112, 113, 114, 115 СК України, ст. ст. 12, 19, 81, 142, 206, 223, 258, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 480.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 496, 20 грн.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 496, 20 грн., сплаченого за подання позову відповідно до квитанції (платіж № ) від 11 листопада 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик