ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1229/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем Осадчуком С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року до Дарницького районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 4 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 4 червня 2013 року рішенням Дарницького районного суду шлюб між сторонами розірвано. 15 квітня 2020 року рішенням Дарницького районного суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини. Позивачка вказує, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утримані. Відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина не піклується, участі в його вихованні та утриманні не приймає, аліменти не сплачує. Зазначає, що відповідач, починаючи з моменту розірвання шлюбу та по теперішній час ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 червня 2021 року справу № 753/11034/21 передано судді Гусак О.С.

16 червня 2021 року судом було зроблено запит до Державної міграційної служби України щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_3 (а.с. 21).

19 липня 2021 року до суду надійшла відповідь на запит, де повідомлялося, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 10 вересня 2018 року значиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального провадження. Призначено підготовче засідання на 7 вересня 2021 року о 10 год. 30 хв. Одночасно судом залучено до участі у справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо сина ОСОБА_5 .

7 вересня 2021 року в судове засідання з`явився представник позивача - ОСОБА_2 . Інші учасники розгляду справи до суду не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 22 жовтня 2021 року.

22 жовтня 2021 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, оскільки відсутній акт обстеження умов проживання дитини, комісію з прав дитини не проведено, висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відсутній та відповідач не подавав заяв по суті справи. Відповідач та представник третьої особи повідомлені належним чином до суду не з`явились. Підготовче засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 2 грудня 2021 року.

2 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 9 год. 30 хв. 19 січня 2022 року у зв`язку з клопотання ОСОБА_2 про відкладення підготовчого засідання так як висновок із пропозиціями щодо розв`язання спору ще не підписаний. Відповідач та третя особа в підготовче засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку.

16 грудня 2021 року до суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітнього ОСОБА_5

19 січня 2022 року в судове засідання з`явились представник позивача ОСОБА_2 та представник третьої особи Касянчук М.В . Відповідач повідомлений належним чином до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник позивача заявив клопотання про виклик свідків для підтвердження того, що відповідач не бере участі у виховані сина ОСОБА_5 . Представник третьої особи проти задоволення клопотання не заперечувала. Вислухавши позиції сторін суд ухвалив клопотання задовольнити, викликати свідків в наступне засідання.

Протокольною ухвалою від 19 січня 2022 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 30 хв. 14 лютого 2022 року.

14 лютого 2022 року до суду з`явилась ОСОБА_1 та її представник, інші учасники справи до суду не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. ч.7, 8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьком, якого є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 3 січня 2008 року (а.с. 6).

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, фінансово не підтримує, не вітає з днем народження та ніяких подарунків не направляє, син не бажає спілкуватись з батьком.

Із пояснень ОСОБА_5 , що наявні в матеріалах справи (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_5 , бажає позбавити батьківських прав свого батька ОСОБА_3 , оскільки він не виконує свої батьківські обов`язки, не бере участі у його вихованні, фактично роль батька взяв на себе ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивача, зазначила, що вони з ОСОБА_1 знайомі давно, відповідач не приймав участі у вихованні сина після розлучення і вона бачила його 1 раз в житі ще до розірвання сторонами шлюбу, позивач часто зверталася до неї за допомогою, коли ОСОБА_5 був маленьким, з проханням доглядати за сином під час її перебування на роботі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 , який є чоловіком позивача, вказав на те, що він одружений з ОСОБА_1 з 15 жовтня 2014 року, з того часу фактично бере участь у вихованні її сина ОСОБА_5 , оплачує навчання, лікування, харчування, займається організацією та оплатою відпочинку, ОСОБА_5 сприймає його як батька, а відповідача з 2014 року не бачив, останній не бере участі у вихованні сина та його місцезнаходження не відоме.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

З висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 9 грудня 2021 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав вбачається, що орган опіки та піклування Дарницького районну м. Києва прийшов до висновку, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я та позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано, в судові засіданні ОСОБА_3 жодного разу не прибув, відповідно пояснень не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав щодо сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Гусак О.С.