Справа № 274/2285/21 Провадження № 2/0274/277/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
10.05.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомАкціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", представником якого є Киричук Г.М.,
доОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
простягнення заборгованості,
Як вбачається з Заяви, ОСОБА_1 просила Банк відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну карту, встановити на цей рахунок кредитний ліміт у сумі 10 000,00 грн.
Також у Заяві вказано, що розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, реальна річна процента ставка складає 47,88%.
Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, що Заява не містить умов щодо процентної ставки за кредитом є безпідставним.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Наведене свідчить, що між Банком та ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви було укладено кредитний договір.
Разом з тим, Суд вважає, що Публічна пропозиція Банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, посилання на прийняття якої ОСОБА_1 міститься у Заяві , не частиною кредитного договору, укладеного шляхом підписання Заяви, оскільки вона не містить підпису ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 не заперечується, що на підставі Заяви Банк відкрив на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надав кредитну карту, встановив на цей рахунок кредитний ліміт у сумі 10 000,00 грн., який у подальшому було збільшено до 23 400,00 грн., і що вона отримувала від Банку кредитні кошти.
Ці обставини також підтверджується виписками по особовим рахункам ОСОБА_1 , з яких вбачається отримання нею кредитних коштів, часткове погашення кредиту та сплати процентів (а. с. 11 13).
Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що вона не надавала згоди на збільшення кредитного ліміту до 23 400,00 грн., оскільки її дії, а саме отримання кредитних коштів у розмірі, більшому ніж початково встановлений кредитний ліміт 10 000,00 грн., вказують на її фактичну згоду на збільшення кредитного ліміту.
З виписок по особовим рахункам ОСОБА_1 випливає, що заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за Заявою станом на 18.02.2021 р включно становить 36 175,25 грн. та складається з:
3 915,07 грн. прострочена заборгованість за кредитом,
19 115,32 грн. строкова заборгованість за кредитом,
12 208,32 прострочена заборгованість за процентами,
936,54 грн. строкова заборгованість за процентами.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що за умовами Заяви ОСОБА_1 зобов`язувалась сплачувати Банку комісію, а відтак Суд вважає, що до складу заборгованості не може бути включено 200,00 грн. заборгованості за комісією, які просить стягнути Банк.
За таких обставин Суд вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Банком за Заявою станом на 18.02.2021 р включно становить 36 175,25 грн., а не 36 375,25 грн., які просить стягнути Банк.
Посилання ОСОБА_1 на те, що виписка по особовому рахунку підписана особою, повноваження якої не підтверджені, не має значення для розгляду справи, оскільки підписання виписки з рахунку не передбачено Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 р. № 75 (у пункті 61 цього Положення, який містить обов`язкові реквізити виписок з рахунків, такий реквізит виписки як підпис відсутній).
Крім того, виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 підписані працівником Банку та засвідчені печаткою Банку.
Банківська виписка є офіційним документом (оригіналом) щодо руху коштів за кредитним договором та обліку відповідних банківських операцій, засвідчена печаткою банку та підписом виконавця. Верховний Суд неодноразово підтверджував свою позицію про те, що банківська виписка в розумінні статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пунктів 41, 42, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 р. № 75, інших нормативних документів Національного банку України , як документ, що є підтвердженням виконаних за день операцій за рахунком клієнта, є належними та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (до прикладу, постанова Верховного Суду від 25.05.2021 р. у справі № 554/4300/16-ц).
Твердження ОСОБА_1 про те, що Заява не місить умов щодо строку договору, не звільняє її, зважаючи на частину першу статті 1054 Цивільного процесуального кодексу України, зміст якої наведено вище, від обов`язків повернути кредит та сплатити проценти на вимогу Банку.
Крім того, ці обов`язки також випливають зі статті 1046 та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, які підлягають застосуванню в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України (до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору): за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому Суд також враховує, що у Заяві вказано, що розрахунковим днем є 30 число місяця, а платіжною датою 30 число місяця.
Підсумовуючи наведене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала зобов`язання перед Банком, які виникли на підставі Заяви (кредитного договору) що повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого в неї виникла заборгованість станом на 18.02.2021 р. у 36 175,25 грн..
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, позов Банку підлягає частковому задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь Банку у якості відшкодування судових витрат (судового збору) підлягає стягненню 2 257,52 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у якості відшкодування судових витрат 2 257,52 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут