Справа № 450/679/21 Провадження № 2/450/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_6 про підтвердження набуття права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати з незаконного володіння відповідача трактор марки «Т-25А» номерний знак НОМЕР_1 .

Мотивував позовні вимоги тим, що він є власником вказаного майна, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , виданим ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 10 квітня 2020 року. Після того як він придбав трактор, відповідач, який є його батьком, попросив надати йому вказаний транспортний засіб у тимчасове користування. З огляду на те, що вона є близькими родичами, будь-яких договорів між ними не укладалося. На початку літа 2020 року він звернувся до відповідача з проханням повернути йому трактор, однак відповідач відмовив йому з огляду на потребу у використанні такого і відсутності грошових коштів на придбання власного. В подальшому він надіслав відповідачу відповідну письмову вимогу про повернення вказаного майна, яка ним була проігнорована. Вважає, що такі дії відповідача порушують його право власності, з огляду на що просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 15 березня 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31 березня 2022 року від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла зустрічна позовна заява, у якій він просив підтвердити набуття ним та його дружиною ОСОБА_6 права власності на трактор марки «Т-25А» номерний знак НОМЕР_1 .

Мотивував позовні вимоги тим, що вказаний транспортний засіб придбаний за гроші, зібрані ним, його дружиною ОСОБА_6 та її батьками. Розпискою ОСОБА_7 від 27 жовтня 2011 року підтверджується факт придбання ним і дружиною ОСОБА_6 вказаного трактора за 6200 доларів США. Водночас, ОСОБА_4 у 2011 року було всього 20 років, він ніде не працював і не мав власних заощаджень для придбання такого майна. Вказаний трактор він з дружиною придбали для обслуговування їхнього підсобного господарства і для отримання додаткових заробітків, а синові лише доручили зареєструвати такий на своє ім`я з метою залучення його до господарювання. Визнав, що вказаний трактор більше десяти років перебуває у володінні його та дружини ОСОБА_6 , обслуговує він його самостійно, вкладаючи особисті кошти в ремонт. Вважає, що у зв`язку з тим, що він добросовісно заволодів вказаним майном і користується таким тривалий час, він набув право власності на таке за набувальною давністю. З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. Крім того, просив залучити до судового розгляду його дружину ОСОБА_6 .

Ухвалою від 01 квітня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про підтвердження набуття права власності на майно до спільного розгляду з первісним позовом, до участі у справі за зустрічним позовом залучено третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

15 квітня 2021 року від ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому він з зустрічними позовними вимогами не погодився. Зазначив, що він є власником спірного майна, що не оспорюється ОСОБА_5 . Вимоги про скасування державної реєстрації права власності на трактор не заявлялися. Надана розписка про придбання трактора не відповідає дійсності. Вважає, що така виготовлена ОСОБА_6 . Мотиви зустрічної позовної заяви здебільшого не стосуються предмету спору. Зауважив, що ОСОБА_5 не міг набути право власності на спірне майно за набувальною давністю, оскільки майно отримане ним за волею власника і йому було відомо, хто є власником такого майна. З огляду на вказане, просить його позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

27 липня 2021 року від ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву, у яких він зазначив, що давність володіння ним спірним майном є добросовісною, спірний транспортний засіб придбаний за його, його дружини та її батьків грошові кошти. Зауважив, що продавець трактора ОСОБА_7 готовий підтвердити те, що саме він виготовив вищезгадану розписку, якою підтверджується продаж трактора. Зауважив, що він відкрито і безперервно протягом десяти років користувався спірним трактором що свідчить про те, що він є добросовісним володільцем такого. Враховуючи наведене, просив у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити.

27 липня 2021 року від ОСОБА_5 до суду надійшла заява про виклик свідка ОСОБА_7

29 липня 2021 року від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи.

29 липня 2021 року від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про призначення судової почеркознавчої експертизи давності виконання розписки ОСОБА_7 від 27 жовтня 2011 року.

Протокольною ухвалою від 29 липня 2021 року заява ОСОБА_5 про виклик свідка ОСОБА_7 задоволена.

26 серпня 2021 року від ОСОБА_5 до суду надійшли письмові пояснення, у яких він вказав, що надані суду 29 липня 2021 року ОСОБА_4 документи містять недостовірну інформацію щодо спірного трактора, оскільки дані, які містяться в них, не відповідають фактичним обставинам.

В судовому засіданні 26 серпня 2021 року представник ОСОБА_2 заявив клопотання про залучення ОСОБА_6 в якості третьої особи та її допит як свідка.

Протокольною ухвалою від 26 серпня 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 про допит ОСОБА_6 у якості свідка задоволено, в іншій частині відмовлено, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

04 жовтня 2021 року від ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про приєднання документу до матеріалів справи та заява, у якій він просив залучити до участі у справі у якості співвідповідачів або третіх осіб співвласників спільного сумісного майна ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 04 жовтня 2021 року ОСОБА_4 та його представник відмовилися від клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи давності виконання розписки ОСОБА_7 від 27 жовтня 2011 року.

Протокольною ухвалою від 04 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення до участі у справі співвідповідачів або третіх осіб відмовлено та прийнято відмову ОСОБА_4 і його представника від призначення судової почеркознавчої експертизи.

29 жовтня 2021 року ОСОБА_5 подав заяву про спростування доказів і клопотання про приєднання документу до матеріалів справи.

12 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення свідка ОСОБА_7 .

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 надали пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві і відзиві на зустрічну позовну заяву, первісні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представники ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві та запереченні на відзив на зустрічну позовну заяву, зустрічні позовні вимоги просили задовольнити, а у задоволенні первісних позовних вимог відмовити. Крім того, усно просили визнати недійсним договір купівлі-продажу в частині покупця, скасувати державну реєстрацію, визнати покупцем ОСОБА_5 , а також визнати за ним і його дружиною право власності на спірний трактор. Вказали, що оскільки вони вважали, що первинний документ, а саме розписка ОСОБА_7 про отримання коштів, ними була втрачена, вони отримали від його дружини іншу розписку аналогічного змісту. В подальшому оригінал розписки ОСОБА_7 ними був знайдений і копія такої долучена до матеріалів справи. ОСОБА_5 пояснив, що про реєстрацію спірного трактора на його сина йому стало відомо у 2011 році, однак жодних дій він не вчиняв, вважаючи себе власником, а з зустрічним позовом звернувся лише після подачі позову особою ОСОБА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи 14 квітня 2022 року, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить трактор-колісний марки «Т-25А» номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , виданим 10 квітня 2020 року ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області.

Вимогою про повернення майна від 19 червня 2020 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 196, накладною № 196 та описом вкладення вбачається, що ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_5 з вимогою про повернення трактора марки «Т-25А» номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з розписки від 27 жовтня 2011 року ОСОБА_7 продав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за 6200 доларів США трактор марки «Т-25А».

У поданому до суду 29 жовтня 2021 року клопотанні ОСОБА_5 визнав, що первинно ним поданий вказаний документ є дублікатом оригіналу розписки, який довелося виготовити дружині ОСОБА_7 , оскільки він вважав оригінал документу втраченим. З даним клопотанням ОСОБА_5 подав копію оригіналу розписки, відповідно до якої ОСОБА_7 продав ОСОБА_9 за 6200 доларів США трактор № ЕК921066. Оригінал розписки оглянутий судом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що він є підприємцем і займається доставкою з Польщі техніки. До нього звернувся ОСОБА_5 і замовив трактор. Переговори він вів з ОСОБА_5 і його дружиною. Вони дали йому 6200 доларів США. На їх сина було лише оформлено доручення, який займався реєстрацією трактора. Дані події відбувалися у 2011 році. Першу розписку писав він, а другу його дружина, а він лише підписувався, бо мав забруднені руки.

Допитана в судовому засіданні третя особа за її згодою як свідок ОСОБА_6 пояснила, що другу розписку писала дружина ОСОБА_7 , а він розписався в ній. Спірний трактор було придбано нею та її чоловіком ОСОБА_5 за 6200 доларів США, які вони передали особі ОСОБА_7 .

Таким чином, судом встановлено, що спірний трактор був придбаний за грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що свідчить про суто формальний статус ОСОБА_4 як власника такого.

Водночас, ОСОБА_5 у зустрічній позовній заяві обрано неправильний спосіб захисту. Так, враховуючи те, що, як встановлено судом, спірне майно придбавалося за грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , належним способом захисту у даному випадку є переведення прав покупця за договором купівлі-продажу трактора марки «Т-25А» номерний знак НОМЕР_1 з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які фактично придбали вказане майно у ОСОБА_7 .

У зв`язку з наведеними обставинами, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про витребування спірного майна з володіння ОСОБА_5 , оскільки він фактично являється одним з покупців, а отже фактичним власником цього майна.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивачі за первісним і зустрічним позовами мотивували свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 218, 316, 317, 319, 321 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено18 квітня 2022 року.

Суддя Мусієвський В.Є.