Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8558/21 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 10 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/8558/21

за позовом ОСОБА_1 до Поліського національного університету про визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання здійснити розгляд заяви про оформлення передачі квартири у приватну власність

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В. у м.Житомирі,

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Поліського національного університету про визнання за ним права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , зобов`язання відповідача здійснити розгляд заяви про оформлення передачі вказаної квартири у приватну власність. В обґрунтування позову зазначив, що з серпня 2006 року працює за контрактом на посаді завідувача кафедри. Згідно договору від 11.04.2007 відповідач передав йому в найм квартиру АДРЕСА_1 строком на 10 років за умови перебування у трудових відносинах з університетом. По закінченню договору відповідач зобов`язався передати йому право власності на квартиру. Рішенням вченої ради Університету від 24.05.2017 надано згоду на передачу квартири у власність позивачу. 03.12.2020 та 12.02.2021 позивач звернувся до відповідача про передачу квартири у приватну власність шляхом приватизації, однак його заява фактично не була розглянута відповідачем у встановлений законом спосіб.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що рішенням вченої ради надано згоду на передачу квартири у власність, відповідач це рішення не виконав. Апелянт проживає в спірному житлі тривалий час, сплачує комунальні послуги. Посилання суду першої інстанції на Закон України «Про вищу освіту» є безпідставними, оскільки цей закон не регулює питання приватизації. Указ Президента України №451/95 від 16.06.1995 не містить заборони на передачу у власність майна громадянам України. Вважає, що суд повинен керуватися Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Суд не взяв до уваги, що його заяви про приватизацію фактично не розглянуті відповідачем.

У відзиві Поліський національний університет» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З серпня 2006 року ОСОБА_1 працює на посаді завідувача кафедри паразитології експертизи та зоогігієни Житомирського національного агроекологічного університету (Поліського національного університету), що стверджується копією особового листа з обліку кадрів).

11.04.2007 Державний вищий навчальний заклад "Державний агроекологічний університет" та ОСОБА_1 уклали договір, за умовами якого Університет передає, а позивач приймає у володіння та користування для проживання строком на 10 років житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . По закінченню договору, якщо ОСОБА_1 протягом дії договору перебував у трудових відносинах з Університетом, останній зобов`язався передати йому право власності на квартиру у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №113148861 від 07.02.2018 вбачається, що власником квартири є Державний вищий навчальним заклад «Державний агроекологічний університет», форма власності державна, тобто квартира перебуває в оперативному управлінні Університету.

24.05.2017 Вчена рада Університету надала згоду на передачу квартири у власність ОСОБА_1

08.12.2017 рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/8497/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 26.03.2018, позов ОСОБА_1 до Житомирського національного агроекологічного університету задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 . 20.05.2020 постановою Верховного Суду рішення Корольовського районного суду міста Житомира та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 26.03.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (а.с. 18-21).

05.12.2020 ОСОБА_1 направив на ім`я ректора Університету заяву, в якій просив оформити передачу квартири в приватну власність. Листом в.о. ректора Університету від 16.12.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що ні ректор, як посадова особа, ні університет як заклад освіти не наділені повноваженнями щодо «оформлення передачі квартири у приватну власність».

15.02.2021 та 17.04.2021 ОСОБА_1 направив поштовими відправленнями заяви на ім`я ректора Університету, в яких, серед іншого, просив повторно розглянути його заву від 03.12.2020 щодо оформлення передачі в приватну власність (приватизацію).

Згідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

За змістом ч.1 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством (ч.2 ст.70 Закону України Про вищу освіту).

Відповідно до пункту 4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630, МОН відповідно до покладених на нього завдань: здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю МОН, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Згідно Статуту Університету МОН закріплює за Університетом на основі господарського відання будівлі, споруди, земельні ділянки, майнові комплекси, комунікації. Університет для виконання своїх завдань має право: використовувати майно, закріплене за Університетом на правах господарського відання, у тому числі для провадження господарської діяльності, передавати його в оренду та користування відповідно до законодавства (п.11.1 пп. 33 пункту 4.5).

Майно закріплене за державним закладом вищої освіти на праві господарського відання не підлягає передачі у власність юридичним чи фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством (ч.2 ст.70 Закону України Про вищу освіту). Вищим колегіальним органу самоврядування закладу вищої освіти відповідно до ст.39 Закону України «Про вищу освіту» є загальні збори трудового колективу. Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що таке рішення було прийнято.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що спірні правовідносини регулюються Законом України Про приватизацію державного житлового фонду, умовами договору найму від 11.04.2007, Закону України Про вищу освіту, і що право позивача на набуття у власність спірної квартири не може розумітися як таке, що підлягає реалізації без дотримання інших норм чинного законодавства України, що регулюють спеціальний порядок передання у власність майна, що закріплено за закладом вищої освіти на праві оперативного управління чи господарського відання.

Також суд обґрунтовано виходив з того, що за положеннями ч.1 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду Університет не є спеціально уповноваженим органом, наділеним повноваженнями приймати рішення про передачу квартири у приватну власність.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: