Провадження № 2/686/4994/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Ковалі І.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, та визначення частки в спільному майні подружжя,

встановив:

В серпні 2022 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, та визначення частки в спільному майні подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона з ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1979 року по 1992 рік. Шлюб розірвано Хмельницький міським відділом реєстрації актів громадського стану 15 січня 1992 року про що в книзі Хмельницького відділу РАЦС зроблено відповідний запис №32.

Під час перебування у шлюбі з відповідачем, в 1983 році на їхню сім`ю відповідно до ордеру та на підставі рішення Хмельницької міськради народних депутатів №238/5 від 27.10.1983 року була виділена двохкімнатна кооперативна квартира площею 29,06 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , членом ЗАТ «Житлово-експлуатаційного об`єднання» №62 за адресою вказаної квартири, є відповідач.

На підставі рішення Хмельницької міськради Ради №138-13 від 27.06.1991 року видане свідоцтво на право особистої власності на квартиру на ім`я відповідача.

За період перебування в шлюбі пайові внески за вказану кооперативну квартиру повністю були сплочені за рахунок спільних коштів подружжя з яких, вона сплатила більшу частину.

За час шлюбу за сумісні кошти сплачено відповідне паєнагромадження в сумі 6756 крб., що становило повну загальну вартість паєнагромадження (повного розміру пайового внеска) квартири.

Отже, якщо пай спільно виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

З часу придбання нею та відповідачем вказаної квартири вона безперервно проживає і продовжує проживати в даній квартирі.

Також позивач зазначає, що вона та їх з відповідачем спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №174/03-10 виданою відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 18.01.2022 року.

Всі рахунки за комунальні послуги по зазначеній квартирі з того часу і по теперішній час сплачує вона особисто в повному обсязі.

Також всі договори, що стосуються комунального обслуговування вказаної квартири, а саме, договір про надання послуг населенню з централізованого постачання холодної води і водовідведення, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, договір про надання послуг з газопостачання укладалися та укладаються і потеперішній час з нею, що ще раз підтверджує її повну участь у веденні господарства по вказаній квартирі.

Відповідач проживає окремо за іншою адресою та з нею спільного господарства щодо вищевказаної квартири не веде.

Враховуючи наведене позивач вважає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є спільним майном подружжя, а Ѕ частини квартири належить їй.

З врахуванням наведеного позивач просить: визнати пайові внески сплачені за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя; визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_5 право приватної спільної часткової власності на Ѕ частину квартири площею 29.06 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явилась, її представник в судовому засіданні позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, пояснивши, що спір між сторони щодо квартири виник в минулому році.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки пройшли відповідні строки та позивач не надала доказів на підтвердження сплати внесків в період шлюбу. Відповідач зареєстрував право власності на квартиру в 1995 році.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.1979 року Денисівською сільською радою Білогірського району Хмельницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис №22 про що видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

29.10.1983 року на підставі рішення виконкому Хмельницької міськради народних депутатів №238/Б від 27.10.1983 року було видано ордер №2155 серія П ОСОБА_4 , як сантехнику заводу «Нева» сім`я якого складається з 2 чол., на двохкімнатну кооперативну квартиру житловою площею 29,06 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа ЗАТ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» № 194 від 01.07.2010р., членом ЖБК №62 по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 .. Квартира виплачена повністю у 1992 році, її вартість становила 6756крб. Інформації коли та в яких сумах виплачувала вартість кооперативної квартири у них відсутня.

12.01.1995 року на підставі рішення виконкому Хмельницької міськради Ради №138-13 від 27.06.1991 року видано свідоцтво на право особистої власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4

15.01.1992 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_2 , про що зроблено запис №32.

У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані з 23.02.1984 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З ОСОБА_5 було укладено договора про надання комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 21.10.2011р. Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення; 29.05.2007р. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води; Договір про надання послуг з газопостачання.

Також на замовлення ОСОБА_5 ТзОВ «Експерт» виготовлено звіт про оціну майна №01/16022022 від 15.02.2022 року щодо визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,3 кв.м, що перебуває у власності ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_4 , вартість якої на 15.02.2022 року складає 286 780,00 гривень.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ; ордером №2155 серія П від 29.10.1983 року; свідоцтвом на право особистої власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 від 12.01.1995 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ; листом ЗАТ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» № 194 від 01.07.2010р.; звітом про оціну майна №01/16022022 від 15.02.2022 року; довідкою Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №174/03-10 від 18.01.2022 року; довідкою №194 від 01.07.2010 року; договором про надання послуг населенню з централізованого постачання холодної води і водовідведення; договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води; договором про надання послуг з газопостачання; витягом з договору про надання населенню послуг з гарячого водопостачання і опалення.

Згідно ч. 1 ст. 22 КпШС України (який був чинним на час отримання свідоцтва на право особистої власності) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 1 ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення закріпленні у ст. 372 ЦК України.

Згідно зіст.364ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

В п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пайові внески за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сплачені ним особисто та після розірвання шлюбу 15 січня 1992 року.

Таким чином, спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання квартири АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та визнання за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної спільної часткової власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 слід задоволити.

В задоволені позову в частині визнання пайових внесків сплачених за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 спільною сумісною власністюслід відмовити, зважаючи на те, що обраний позивачем такий спосіб захисту порушених прав не забезпечить їх поновлення, а отже не є ефективним способом захисту порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2426,31 грн. (1433,91грн. + 992,40грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, 258, 259, 263 - 267, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 22,28,29 КпШС України, ст. ст. 69, 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної спільної часткової власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) судовий збір в розмірі 2426,31 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 22.12.2022 року.

Суддя: