Справа № 2-1125/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3554/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Колич Х.Б.,

за участі в судовому засіданні відповідачки ОСОБА_1 , третьої особи (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , представниці третіх осіб (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на рішення Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Ліуша А.І. від 8 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , з участю третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо визнання добросовісним набувачем відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 102 /сто дві/ гривні 00 копійок сплаченого судового збору та 240 /двісті сорок/ гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 грудня 2016 року виправлено описку допущено в короткому та повному тексті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , з участю третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, та у вступній, описовій та резолютивній частині рішення при зазначенні назви відповідача вказано «Млинівська сільська рада Ратнівського району Волинської області» замість «Млинівська сільська рада Ратнівського району Львівської області».

Дане рішення оскаржили ОСОБА_5 та її представниця ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2013 року позов задоволено. Визнано недійсним заповіт від 11.10.2002 року посвідчений головою Млинівської сільської Ради народних депутатів Ратнівського району, Волинської області Дордюком Василем Михайловичем в селі Млинів, Ратнівського району, Волинської області вчинений від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі під номером 96. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за цим заповітом видане Другою Львівською державної нотаріальною конторою 18.10.2008 року за реєстром №2241. Скасовано реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстрованого на ім`я ОСОБА_7 у Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . В зустрічному позові ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання їх добросовісними набувачами квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та про визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 26 грн. 73 коп. сплаченого державного мита та 30 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 по 26 грн. 73 коп. з кожного сплаченого державного мита та по 30 грн. з кожного сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області на користь ОСОБА_5 26 грн. 73 коп. сплаченого державного мита та 30 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2013 року апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відхилено, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 05 березня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 відхилено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 8 листопада 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 березня 2017 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 просять рішення скасувати та ухвалити в даній справі нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Вважають, що вказане судове рішення є незаконним, необґрунтованим, однобічним, неповним і таким, що не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, оскільки таке ухвалене внаслідок неповно з`ясованих усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення даної справи, відхилення судом усіх наявних в справі письмових доказів, що були належним чином та в рамках чинного законодавства здобуті і досліджені в суді першої інстанції під час першого вирішення даної справи, а також з допущеними в ході розгляду справи порушеннями норм процесуального права. Звертає увагу, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за його особисту причетність до фальшування та підробки заповіту від імені ОСОБА_10 , не мав на меті фактично прийняти у спадок нерухоме майно ОСОБА_10 володіти та користуватися ним, проживати в даній квартирі, а запланував заздалегідь та здійснив свій задум щодо скороспішного продажу незаконно набутого у власність нерухомого майна. Піддається також великому сумніву і правомірність дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Михайленко О.В. щодо посвідчення першого Договору купівлі продажу спірної квартири між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в один і той же день після оформлення ОСОБА_7 права власності на неї 20.10.2008 року, що не було взято до уваги. Також, вважають, що на підставі ст. 1268 ЦК України позивачка ОСОБА_5 мала право прийняти спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_11 , з яким постійно проживала у спірній квартирі до його смерті і продовжувала проживати там на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялась. Оскільки вона має право на спадкування спірної квартири, ОСОБА_5 вправі вимагати витребування майна із чужого незаконного володіння. Звертають увагу, що відповідач ОСОБА_7 , неправомірно і на підставі підробленого заповіту набув право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом, а відтак оскільки первісний документ - Заповіт від 11.10.2002 року є сфальшованим, то відповідно документи по оформленню права власності, також, підлягають скасуванню у судовому порядку. Також, усі наступні власники даної квартири, які почергово на підставі договорів купівлі-продажу придбавали спірну квартиру будуть вважатися недобросовісними її набувачами, а витребувати майно можна лише у останнього власника, тобто в даному випадку у родини ОСОБА_12 . Залізничним районним судом м. Львова при повторному судовому розгляді даної цивільної справи, задовольняючи клопотання ОСОБА_13 щодо витребування із відповідних інстанцій ряду документів, де можливі у наявності підписи ОСОБА_10 та призначення судової почеркознавчої експертизи було таку експертизу призначено. Однак, через тривалі зволікання із розглядом даної справи, неотримання позивачкою та її представниками поштової кореспонденції із суду, позивачка ОСОБА_5 не отримувала повідомлення із клопотанням щодо оплати вартості проведення судової експертизи та рахунку судового експерта, внаслідок чого така експертиза у справі проведена не була. Судом такі були розцінені як фактична відмова позивача від проведення експертизи, що знайшло своє відображення у оскаржуваному рішенні, однак таке твердження суду є помилковим та не відповідає дійсності. Таким чином, підсумовуючи вважають, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08.11.2016 року в даній справі є однобічним, незаконним та необґрунтованим, підлягає скасуванню в апеляційному порядку, оскільки: судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи; висновки суду, викладені в даному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду немає чіткого обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, а особливо доводів Позивача у справі щодо підстав недійсності заповіту, як основного документу, на підставі якого і було порушене його право, що є складовою вимогою ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому вважають, що Залізничним районним судом м. Львова як судом першої інстанції при повторному розгляді вказаної цивільної справи не було детально, повно та всебічно з`ясовані всі обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи, не взято до уваги та відкинуто усі здобуті ними законним способом належні та допустимі докази у справі, не надано вірної юридичної оцінки таким доказам в їх сукупності, в результаті чого було постановлено незаконне та необґрунтоване рішення суду, яке підлягає скасуванню в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про залучення правонаступника відповідачів та третіх осіб на стороні відповідача задоволено. Залучино ОСОБА_1 , як правонаступника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до участі у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння. Залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як третіх осіб у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, ОСОБА_14 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року залучено Ратнівську селищну раду Волинської області, як правонаступника відповідача Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області до участі у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

В останнє судове засідання, у якому було завершено розгляд справи, окрім відповідачки ОСОБА_1 , третьої особи (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , представниці третіх осіб (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що від представника ОСОБА_5 ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта.

Судом відхилено клопотання відповідачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з підстав відсутності поважних причин неявки її представниці, якою, з врахуванням часу проведення судового засідання, не слід вважати «замінування шкіл та дитячих садочків у м.Львові 8.11.2022».

Судом, також, долучено до матеріалів справи заяву представника позивачки в частині відмови від частини позовних вимог та відмовлено в долученні до матеріалів справи цієї ж заяви в частині, що стосується зміни підстав позовних вимог (зміна доводів позову, у яких йдеться про нікчемність оспорюваного заповіту, що не було доводами позову у суді першої інстанції), що було зроблено колегією суддів з аналогічною заявою, яка подавалася раніше та була підставою для відмови від позовних вимог. У даній ж заяві відмова від позовних вимог не була пов`язана із зміною підстав позову, тому заява в цій частині була прийнята до розгляду, інша ж частина про зміну підстав позову була окремою та в долученні такої судом апеляційної інстанції відповідно повторно відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки, третьої особи та представниці третіх осіб в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про зміну підстави позову, зустрічної позовної заяви, уточнень до первісної позовної заяви, заперечень на позовну заяву, апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 57, 169 ЦПК України, ч.5 ст. 12, ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215, ст.ст. 392, 330, п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, абз.4 п. 10 постанови Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року, та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 та задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_10 .Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2003 року ОСОБА_11 успадкував після смерті дружини ОСОБА_10 спадкове майно, а саме грошові вклади. Згідно заповіту ОСОБА_10 від 11 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_7 , посвідченого Млинівською сільською радою Ратнівського району Львівської області, ОСОБА_10 заповіла усе своє майно ОСОБА_7 .Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2008 року ОСОБА_7 успадкував квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10 .Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 липня 2009 року заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 був підроблений Млинівською сільською радою Ратнівського району Львівської області.Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2008 року ОСОБА_7 продав ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 набув у приватну власність таку квартиру.25 грудня 2008 року ОСОБА_8 продав ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_9 набув дану квартиру у приватну власність.15 січня 2009 року ОСОБА_9 продав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули вказану квартиру у спільну часткову приватну власність.Суд вважав безпідставним покликання позивача та її представника на те, що заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 був підробленим, оскільки згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, однак позивачем та її представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо того, що такий заповіт був підробленим, а також, судом призначалась у справі судова експертиза, однак позивач не здійснила її оплату, чим фактично відмовилася від її проведення.Окрім того, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 липня 2009 року не може вважатись належним доказом того, що оспорюваний заповіт був підроблений, так як не належить до доказів у розумінні ст. 57 ЦПК України та факт його підроблення достовірно не встановлений.На підставі вказаного, суд вважав, що позивачем ОСОБА_5 не доведено відсутності волевиявлення ОСОБА_10 щодо укладення заповіту від 11 жовтня 2002 року на користь ОСОБА_7 та того, що такий правочин не відповідав її внутрішній волі, а тому відсутні підстави для визнання оспорюваного заповіту недійсним та як наслідок свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачем ОСОБА_5 не надано жодних належних та допустимих доказів щодо того, що набувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знали чи могли знати про наявність перешкод до вчинення правочину та що продавець не мав права відчужувати оспорювану квартиру, а тому відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули квартиру АДРЕСА_1 недобросовісно. Окрім того, суд вважав, що у задоволенні зустрічної позовної вимоги щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добросовісними набувачами суд відмовив, оскільки відповідачі набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку, відтак добросовісність набувачів презюмується і не потребує додаткової констатації, а також за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд визнав право власності на оспорювану квартиру. Дані обставини справи підтверджені також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем та її представником не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, позовні вимоги зустрічного позову знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягали до часткового задоволення.

27.10.2010р. ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, Млинівська сільської ради Ратнівського району Волинської області, Друга Львівська державна нотаріальної контори, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Н.П., ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, у якому просила:

- визнати недійсним заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 посвідчений Млинівською сільською радою Ратнівського району, Волинської області 11.10.2002 р. за р.№ 96 та видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_7 від 18.10.2008р. видане Другою Львівською державною нотаріальною конторою та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.10.2008р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Михайленко О.В. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_8 від 21.10.2008р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2008р. укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посвідчений приватнтм нотаріусом Hop Н.М. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_9 від 08.12.2008р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.01.2009р. укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Кодлубай Н.П.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_16 від 22.01.2009р. та на ім`я ОСОБА_3 від 22.01.2009р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

02.06.2011р. ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_5 подала суду заяву про зміну підстави позову, у якій просила:

- визнати недійсним заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 посвідчений Млинівською сільською радою Ратнівського району, Волинської області 11.10.2002 р. за реєстр.№ 96 та видане на його підставі Другою Львівською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_7 від 18.10.2008р. видане Другою Львівською державною нотаріальною конторою та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.10.2008р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Михайленко О.В. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_8 від 21.10.2008р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2008р. укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посвідчений приватн нотаріусом Hop Н.М. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_9 від 08.12.2008р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.01.2009р. укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Кодлубай Н.П.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_16 від 22.01.2009р. та на ім`я ОСОБА_3 від 22.01.2009р. на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОКП ЛОР БТІ та ЕО.

30.10.2012р. ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подала суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила: визнати недійсним заповіт від 11 жовтня 2002 року від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2008 року за реєстровим №2-2241 на підставі цього заповіту та скасувати реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_7 , а також витребувати належну їй квартиру АДРЕСА_1 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

15.01.2013р. ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_5 подала суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій остаточно просила:

- визнати недійсним заповіт від 11 жовтня 2002 року від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за цим заповітом, виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 18.10. 2008 року за реєстровим №2-2241;

- скасувати реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_7 у Львівському ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування;

- витребувати належну їй квартиру АДРЕСА_1 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначила на те, що вона з 25 січня 2005 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиною спадкоємицею ОСОБА_11 була вона. До одруження з нею ОСОБА_11 був одружений із ОСОБА_10 , яка померла у 2003 році. Після її смерті він успадкував усе її майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1 , однак не писав заяву про прийняття спадщини на квартиру, оскільки проживав у даній квартирі та фактично вступив у володіння спадщиною. У ході судового розгляду щодо визнання за нею права власності на дану квартиру, вона дізналась про наявність заповіту ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 . Знаючи, що ОСОБА_10 ніколи не складала заповіту вона звернулась до Залізничного РВ УМВСУ у Львівській області, яке направило її заяву до Ратнівського РВ УМВСУ у Волинській області, у відповідь на яку вона отримала постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, згідно якої заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 був підробленим. Однак 20 жовтня 2008 року ОСОБА_7 здійснив державну реєстрацію спірної квартири і одразу ж продав ОСОБА_8 , який у свою чергу 05 грудня 2008 року продав ОСОБА_9 , а Осідач 15 січня 2009 року продав квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спірна квартира, яка за законом належить їй вибула з її володіння не з її волі, а тому вона має право на її витребування. Та внаслідок вчинення правочинів на підставі підробленого заповіту, такі правочини є недійсними.

4.07.2011р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали суду зустрічну позову заяву до ОСОБА_5 , заінтересовані особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у якому просили:

- визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 добросовісними набувачами нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначили, що 15 січня 2009 року вони набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_9 . На момент укладення правочину спірна квартира нікому іншому не належала, під заставою та забороною відчуження не знаходилась, у судовому спорі не перебувала. Крім того, попередні власники даної квартири не знали, що заповіт, складений на ім`я ОСОБА_7 міг бути підробленим та на законних підставах відчужували квартиру. Після придбання спірної квартири ними була погашена заборгованість по оплаті комунальних послуг та зроблено капітальний ремонт. Просять визнати їх добросовісними набувачами квартири АДРЕСА_1 , визнати за ними по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

1.06.2021 року до Львівського апеляційного суду на дійшла заява від представниці позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відмову від зустрічного позову (Т5 а.с.73).

В заяві вказує на те, що у зв`язку із відчуженням квартири АДРЕСА_1 , позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовляються від зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем майна та визнання права власності на майно (квартиру АДРЕСА_1 ) на підставі ст. 206 ЦПК України. В заяві, також, вказує, що наслідки подання цієї заяви позивачам за зустрічним позовом роз`яснені і зрозумілі.

В останньому судовому засіданні позивач за зустрічним позовом та представниця обох позивачів за зустрічним позовом вказану заяву підтримали.

Окрім цього, 8.11.2022 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_5 ОСОБА_19 , в якій такий вказує, що апеляційну скаргу підтримує з врахуванням відмови від частини позовних вимог, а саме:

-від позовної вимоги про визнання недійсним заповіту від 11 жовтня 2002 року посвідченого головою Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області вчиненого від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 ;

-від позовної вимоги про витребування квартири АДРЕСА_1 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стосовно задоволення цієї заяви представника позивача відповідачка, третя особа та представниця третіх осіб не заперечили.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає не чинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяв про відмову від зустрічного позову та відмову від частини позовних вимог первісного позову та неприйняття таких відмов судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Зважаючи на вказане, а саме те, що позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі представниці ОСОБА_4 відмовилися від зустрічного позову, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких з посиланням на норми закону якими регулюється така процесуальна дія; не встановлення підстав для неприйняття такої відмови від зустрічного позову судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що відмову позивачів від зустрічного позову слід прийняти та відповідно оскаржуване судове рішення в частині вирішення зустрічного позову визнати не чинним із закриттям провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності.

Також, зважаючи на те, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_5 в особі уповноваженого представника ОСОБА_15 відмовилася від позовних вимог про визнання недійсним заповіту від 11 жовтня 2002 року посвідченого головою Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області вчиненого від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 та про витребування квартири АДРЕСА_1 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких з посиланням на норми закону якими регулюється така процесуальна дія; не встановлення підстав для неприйняття такої відмови від частини позовних вимог судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що відмову ОСОБА_5 від частини позовних вимог слід прийняти та відповідно оскаржуване судове рішення в частині вирішення вимог первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та про витребування квартири від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати не чинним із закриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння в частині вирішення вимог про визнання недійсним заповіту та про витребування квартири від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зважаючи на відмову позивачки за первісним позовом від частин позовних вимог та позивачів за зустрічним позовом від їх позову та визнання оскаржуваного рішення в частині вирішення частини первісних позовних вимог та зустрічного позову не чинним із закриттям провадження у справі, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову в частині трьох позовних вимог, а саме про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру.

Перевіряючи оскаржуване рішення в частині трьох вимог первісного позову, зважаючи на відмову від зустрічного позову та двох вимог первісного позову, колегія суддів вважає, що згадані вище висновки суду першої інстанції в частині вирішення цих трьох вимог первісного позову вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в цій частині вимог первісного позову немає.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_10 у вказаній квартирі продовжував проживати та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_11 , який фактично вступив у володіння спадковим майном, а отже і прийняв спадщину.

З 25 січня 2005 року ОСОБА_11 був одружений та постійно проживав із позивачкою ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер.

Згідно зі ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1960 року, які були чинними на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 , для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв; не допускається прийняття спадщини під умовою чи з застереженням. Зокрема, не допускається прийняття спадщини у будь-якій частині. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подав до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_5 прийняла спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_11 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на момент його смерті вона постійно проживала разом з ним. Дані про те, що вона відмовилася від прийняття спадщини, в матеріалах справи відсутні. Доводи представниці третіх осіб про те, що подружжя на час смерті ОСОБА_11 за спірною адресою не проживали правового значення для висновків в цій частині значення не мають, оскільки закон не ставить факт прийняття спадщини в залежність конкретного спільного місця проживання на час смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видано, не мала права на спадкування.

Постановою Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області від 14 липня 2009 року, якою було відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_5 , було встановлено, що заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 був підроблений у Млинівській сільській раді Ратнівського району.

Із довідки Млинівської сільської ради від 12 червня 2010 року убачається, що 11 жовтня 2002 року в книзі реєстрації нотаріальних дій заповіт за № 96 на ім`я ОСОБА_10 не реєструвався, на той час ОСОБА_20 (сільський голова, який посвідчував заповіт) сільським головою вже не працював.

Статтею 82 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав звільнення від доказування.

Постанова Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області від 14 липня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи до зазначеного переліку не відноситься.

Відтак, ані вироку у кримінальній справі, ані іншого судового рішення, яке набрало законної сили і яким було достовірно встановлено, що заповіт ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 був підроблений у Млинівській сільській раді Ратнівського району, у матеріалах справи немає.

Вказане є висновками суду касаційної інстанції та такі враховані і судом апеляційної інстанції при новому розгляду справи.

Також, на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року та постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року, постановлених у даній справі, ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2022 року клопотання ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_5 про призначення почеркознавчої експертизи задоволено.

Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставлено такі запитання:

1.Чи виконано підпис на заповіті від 11.10.2002 року, посвідченому головою Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області, вчиненому від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .?

2.Чи виконано підпис на заповіті, вчиненому від імені ОСОБА_10 , який міститься в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_10 і підпис на заповіті вчиненому від імені ОСОБА_10 , який міститься в матеріалах судової справи №2-2740/08, однією особою, а саме ОСОБА_10 .?

Витребувано у Виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області оригінал заяви на реєстрацію шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інші документи, на яких міститься оригінальний підпис ОСОБА_10 , з метою надання їх експерту для порівняльного дослідження оригінальних підписів ОСОБА_10 .

Витребувано у Архівному відділі Львівської міської ради приватизаційну справу щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 (розпорядження № 138 від 28 лютого 1997 року виконкому Львівської міської ради), з метою надання її експерту для порівняльного дослідження наявних в приватизаційній справі документів з оригінальними підписами ОСОБА_10 .

Витребувано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» інвентаризаційну справу на квартиру АДРЕСА_1 , з метою надання її експерту для порівняльного дослідження наявних в справі документів з оригінальними підписами ОСОБА_10 .

Витребувано з Залізничного районного суду м. Львова матеріали судової справи №2- 2740/08 за позовом ОСОБА_7 до Другої Львівської державної нотаріальної контори про продовження строку для прийняття спадщини, з метою надання її експерту для порівняльного дослідження підпису ОСОБА_10 на наявному в справі заповіті від імені ОСОБА_10 .

Витребувано з Другої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті ОСОБА_10 , з метою надання її експерту для порівняльного дослідження підпису, який міститься на наявному в справі заповіті від імені ОСОБА_10 .

Роз`яснено учасникам, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На виконання вимог ухвали 20.07.2021 року до Львівського апеляційного суду надійшла відповідь Новороздільської міської ради Львівської області, у якій такі зазначають, що архівні матеріали, які стосуються актів цивільного стану не зберігаються у Виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області та такі рекомендують звернутися у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Крім цього, на виконання вимог ухвали 22.07.2021 року до Львівського апеляційного суду надійшла відповідь Другої Львівської державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на зберіганні у Львівському державному нотаріальному архіві.

Також, на виконання вимог ухвали 31.08.2021 року Архівний відділ Львівської міської ради надіслав архівну копію розпорядження виконкому Львівської міської ради №1387 від 28.02.1997 року та повідомив, що приватизаційні справи щодо приватизації квартир на зберігання в архівний відділ Львівської міської ради не передаються та на зберіганні не значиться.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року витребувано в Управління державної реєстрації західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) оригінал заяви на реєстрацію шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інші документи, на яких міститься оригінальний підпис ОСОБА_10 , з метою надання їх експерту для порівняльного дослідження оригінальних підписів ОСОБА_10 . Витребувано у Львівському державному нотаріальному архіві спадкову справу після смерті ОСОБА_10 , з метою надання її експерту для порівняльного дослідження підпису, який міститься на наявному в справі заповіті від імені ОСОБА_10 . Витребувано у Виконавчого комітету Львівської міської ради та у Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради приватизаційну справу щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 (розпорядження № 138 від 28 лютого 1997 року виконкому Львівської міської ради), з метою надання її експерту для порівняльного дослідження наявних в приватизаційній справі документів з оригінальними підписами ОСОБА_10

12.01.2022 року справу направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

18.03.2022 року вказана справа повернулася до Львівського апеляційного суду з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №2-1125/11.

В клопотанні судовий експерт Сех Галина просив надати:

-оригінали досліджуваних документів:

-обох примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_10 , 11 жовтня 2002р., посвідченого головою Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області, на 1-му аркуші, кожен;

-реєстр для реєстрації нотаріальних дій Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області за 2002р., в якому зареєстрований вказаний заповіт від імені ОСОБА_10 ;

-оригінал спадкової справи після смерті ОСОБА_10 , оскільки у відповідності до п.1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 № 53/5 (в чинній редакції): «Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів»;

-матеріали судової справи № 2-2740/08;

-вільні зразки підписів ОСОБА_10 (тобто достовірні підписи, виконані в офіційних документах, які не мають відношення до даної справи), це можуть бути підписи в різного роду договорах, угодах, квитанціях і т.інш., максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу, тобто за 2001-2003р.р. в кількості 8-10 підписів, крім того, вилучені у Виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області, архівному відділі Львівської міської ради, обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації експертної оцінки».

Оскільки за відсутності оригіналів досліджуваних документів, а також вільних зразків підписів ОСОБА_10 , експерт не має можливості визначити об`єм роботи, необхідний для проведення даної експертизи.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року витребувано у відділеннях №6319/089 та №6319/080 м. Львова АТ «Державний ощадний банк України» документи (заяви, касові документи, договори, ордери, тощо) на яких міститься оригінальний підпис ОСОБА_10 .

На виконання вимог вказаної ухвали АТ «Державний ощадний банк України» повідомило, що не мають змоги виконати вимоги даної ухвали, оскільки термін зберігання зазначених документів в архіві встановить п`ять років.

Судом поставлено на обговорення питання про подальші кроки щодо можливості виконання ухвали суду про проведення експертизи, однак, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_19 відмовився від подальшого витребування матеріалів для проведення експертизи та відмовився від свого клопотання про призначення експертизи.

Судом апеляційної інстанції було роз`яснено представнику позивачки наслідки такої відмови, однак такий відмовився від свого клопотання про призначення експертизи усвідомлюючи всі наслідки непроведення такої у даній справі.

Клопотань про проведення іншої експертизи, іншого виду експертизи, та ін. ні позивачкою, ані її представником заявлено не було.

Враховуючи те, що представник позивачки після роз`яснення йому наслідків відмови від витребування матеріалів справи для проведення експертизи, відмови від клопотання про призначення експертизи, неможливість проведення експертизи без надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи та волевиявлення позивачки (її представника) на проведення такої, оскільки така не може бути проведена всупереч волі позивачки з ініціативи суду, колегія суддів вважає, що доводи позивачки і апелянтки про те, що відповідач ОСОБА_7 неправомірно набув право власності в порядку спадкування за заповітом, який було підроблено, ґрунтуються на припущенні, що заборонено ч.6 ст. 81 ЦПК України.

Окрім цього, слід вказати на те, що доказами у справі повністю спростовано твердження позивачки про те, що ОСОБА_20 , яким посвідчено заповіт від імені ОСОБА_10 на момент такого посвідчення не працював головою Млинівської сільської.

Так, рішенням Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 05.04.2002 року №1/2 визнано повноваження сільського голови Млинівської сільської ради Дордюка В.М. (Т.3 а.с.167).

Окрім цього, згідно листа архівного відділу Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області, обов`язки сільського голови с. Млинове Ратнівського району Волинської області ОСОБА_20 виконував протягом ІV-го скликання до 11.04.2006 року (Т3 а.с.166).

Також, згідно довідки виданої сільським головою Млинівської сільської ради №363 від 30.06.2011 року, ОСОБА_20 дійсно працював сільським головою Млинівської сільської ради з 05 квітня 2002 року по 10 квітня 2006 року (Т.1 а.с.155).

Враховуючи вказане слід констатувати, що належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів неправомірності набуття відповідачем ОСОБА_7 права власності на спадкове майно (отримання оспорюваного свідоцтва та реєстрація права власності на спірну квартиру) матеріали справи не містять, про такі позивачкою не вказано та клопотань про витребування таких не заявлено ні у суді першої, ані у суді апеляційної інстанції, незважаючи на роз`яснення стороні позивачки всіх наслідків такого неподання доказів та усвідомлення наслідків такої процесуальної бездіяльності стороною позивачки.

Враховуючи вказане, у суду немає підстав вважати заповіт від 11 жовтня 2002 року від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 недійсним, зважаючи, також, і на те, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_20 , яким посвідчено заповіт від імені ОСОБА_10 на момент такого посвідчення працював головою Млинівської сільської ради, а інші технічні помилки при оформленні заповіту не свідчать про відсутність волевиявлення заповідачки та недійсність заповіту вцілому.

При цьому судом не враховано постанову Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області від 14 липня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки така не відноситься до рішень, які звільняють від доказування, згідно статті 82 ЦПК України, про що йшлося.

Зважаючи на наведене у суду першої інстанції не було підстав для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем ОСОБА_7 та визнання права власності на спірну квартиру за позивачкою.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції, яким відмовлено в частині вимог первісного позову про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру, слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

відмову ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в особі уповноваженого представника ОСОБА_4 від зустрічного позову прийняти.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності визнати не чинним.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності закрити.

Відмову ОСОБА_5 в особі уповноваженого представника ОСОБА_15 від позовних вимог про визнання недійсним заповіту від 11 жовтня 2002 року посвідченого головою Млинівської сільської ради народних депутатів Ратнівського району Волинської області вчиненого від імені ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 та про витребування квартири АДРЕСА_1 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняти.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року в частині вирішення вимог первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та про витребування квартири від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати не чинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння в частині вирішення вимог про визнання недійсним заповіту та про витребування квартири від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 8 листопада 2016 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , Млинівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, правонаступником якої є Ратнівська селищна рада Волинської області, ОСОБА_1 , треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра