Номер провадження: 22-ц/813/4948/22
Справа № 2/1519/7865/11
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.12.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи 2/1519/7865/11

Номер провадження: 22-ц/813/4948/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , про призначення судової почеркознавчої експертизи під час розгляду цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним, позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору, за апеляційною скаргою адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою адвоката Казака Вадима Святославовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Мазун І.А. об 11 годині 00 хвилин 27 вересня 2021 року, повний текст рішення складений 31 вересня 2021 року,

встановив:

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», (далі - Банк) звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 5708577 від 21.09.2007 року станом на 22.09.2011 року в розмірі: - заборгованість за сумою кредиту в розмірі 37 426,28 долара США; - заборгованість за непогашеними у строк відсотками за користування кредитом у розмірі 7 348,75 долара США; - пеня за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 5 388,28 долара США; - штраф за порушення обов`язків, передбачених п. п. 4.3.2 4.3.6 кредитного договору, в розмірі 545,89 долара США; - штраф за порушення обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування у розмірі 43 650,00 грн..

Банк свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2008р. між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є - ПАТ «Перший Український Міжнародний банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6556734, за умовами якого позивач зобов`язався видати останній кредит в сумі 54 589 доларів США, а відповідачка зобов`язалася використати кредит за цільовим призначенням (придбання автомобіля), сплатити проценти за користування кредитом у розмірі - 13,49% річних та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Строк повернення кредиту 26.06.2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед позивачем між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №6584345 від 26.06.2008 р., за умовами якого останній поручився перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов`язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачі, починаючи з 17.04.2010 р. не здійснювали своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, чим порушили взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з вказаним Банк направляв відповідачам вимоги щодо усунення порушень договору та дострокового повернення кредитних коштів, проте відповідні вимоги виконано не було.

Станом на 21.09.2011 року заборгованість за кредитним договором не погашена та становить: - 37 426,28 долара США заборгованість за основною сумою кредиту; - 7 348,75 долара США сума нарахованих та несплачених процентів; - 5 388,28 долара США загальна сума пені за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, з яких: - пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту 4 722,85 долара США; - пеня за порушення строків сплати процентів 665,43 долара США; - штраф за порушення ОСОБА_1 п. п. 4.3.3., 4.3.5. кредитного договору - 545,89 долара США; - штраф за невиконання умов страхування предмету застави 43 650,00 грн..

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку виниклу заборгованість та судові витрати (Т. 1, а. с. 2 - 12).

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту 1.1 статті 1 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 р., укладеного між нею та ЗАТ «Перший Міжнародний Банк України», недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору у розмірі 252 200 грн.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що цільовим призначенням кредитного договору № 6556734, укладеним 26.06.2008р. між нею та Банком, було - придбання автомобіля марки «Mersedes Benz» ML 320, 2008 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , у продавця - ФОП ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу автомобіля №11/06 від 11.06.2008 р..

Відповідно до умов кредитного договору (п. п. 2.1.4, 2.1.5) кредит надається за умови надання документів, що підтверджують здійснення за рахунок власних коштів ОСОБА_1 часткової оплати за транспортний засіб у сумі - 184 300 грн. та надання позичальником Банку платіжного доручення на переказ коштів у розмірі 252 000 грн. з карткового рахунку позичальника № НОМЕР_3 у відділенні № 3 філії ПАТ «ПУМБ» в м. Одесі за цільовим призначенням, обумовленим кредитним договором, на поточний рахунок № НОМЕР_4 в ВАТ «Ерсте Банк» (м. Київ, МФО 380009, одержувач ФОП ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 11/06 від 11.06.2008 р.). ОСОБА_1 11.06.2008 р. здійснила часткову оплату ФОП ОСОБА_3 за транспортний засіб коштів у сумі 184 300 грн.. Відповідно до платіжного доручення № 1000 від 26.06.2008 р. з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у відділенні № 3 філії ПАТ «ПУМБ» в м. Одесі за цільовим призначенням, обумовленим кредитним договором, на поточний рахунок № НОМЕР_4 у ВАТ «Ерсте Банк» (м. Київ, МФО 380009 одержувач ФОП ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 11/06 від 11.06.2008 р.) перераховані кошти в сумі - 252 200 грн..

Згідно п. 2.3.2 кредитного договору, надання кредиту відбувається шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника, відкритий у гривнях в відділенні № 3 філії Першого Українського Міжнародного банку в м. Одесі. На підставі договору банківського (карткового) рахунку № НОМЕР_5 від 26.06.2008 р. ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_3 у відділенні № 3 філії ПАТ «ПУМБ» в м. Одесі у валюті UAH українській гривні, з якого були перераховані ФОП ОСОБА_3 грошові кошти в сумі - 252 200 грн.. Також згідно квитанцій від 26.06.2008 р. ОСОБА_1 здійснена оплата за пакет послуг по наданню кредиту в сумі 2 620,92 грн. та за пакет послуг «Кредитний» в сумі 4 712,65 грн..

Таким чином, всі розрахунки з Банком проводилися у національній валюті гривні, валютних коштів у доларах США вона не отримувала, що свідчить про те, що кредит був виданий Банком не у доларах США, а у національній валюті - гривні.

Посилаючись на вищевикладене, просить визнати недійсним п. 1.1 ст.1 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 р., укладеного між нею та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», та встановити суду кредиту відповідно до кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 р. у розмірі - 252 200,00 грн. (Т. 2, а. с. 2 5).

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, звернувся до суду із уточненим у червні 2019 року позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому остаточно просить: 1) визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст. 1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; 2) визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; 3) визнати неукладеним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 р..

ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги тим, що виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором були забезпечені договором застави автомобіля, укладеним з ОСОБА_1 , та договором поруки, укладеним з ним.

18.06.2016 року укладено шлюбний договір між ним та ОСОБА_1 , згідно п. 4.3 якого укладання договору застави щодо спільного сумісного майна подружжя можливо лише за обов`язковою письмовою згодою подружжя, а її відсутність свідчить про недійсність договору застави ТЗ.

Договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 р. є неукладеним правочином за фактом відсутності з його боку як поручителя власноручного підпису на договорі.

Крім того, зазначає, що умови кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , безпідставно в односторонньому порядку було змінено позивачем впродовж терміну дії договору, внаслідок чого вважає, що відповідний пункт договору суперечить вимогам діючого законодавства тому має бути визнаний недійсним (Т. 2, а. с. 84 85, 168 169).

Банк у запереченнях, які за своєю природою є відзивом, на позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позовів останніх.

Банк посилається на те, що відсутні правові підстави для визнання умов кредитного договору недійсними. Сторони при укладанні кредитного договору узгодили всі його умови. Сама по собі відсутність згоди іншого подружжя на укладання договору застави транспортного засобу не може бути підставою для визнання такого договору недійсним. Це можливо лише у випадку, якщо інший з подружжя діяв недобросовісно (Т. 2, а. с. 100 104).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2011 року було відкрито провадження за вищевказаним позовом Банку (Справа № 2/1519/7865/11) (Т. 1, а. с. 59).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.10.2012 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням суду в іншій справі за позовом ОСОБА_2 до Банку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , Управління НБУ в Одеській області, Обласний територіальний відділ АМКУ, Територіальне управління Одеської, Херсонської та Миколаївської областей Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг в Україні, Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області, про визнання недійсним пунктів кредитного договору та договору поруки, встановлення процентної ставки (Т. 1, 95 95 зворотна сторона).

10.05.2016 року ОСОБА_1 звертається до суду з окремим позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору (Справа № 521/8285/16-ц) (Т 2, а. с. 2 5).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року було відновлено провадження у справі за вищевказаним позовом Банку про стягнення боргу (Справа № 2/1519/7865/11) (Т. 1, а. с. 104 105).

01.11.2016 року ОСОБА_2 вступив у справу за позовом Банку про стягнення боргу (Справа № 2/1519/7865/11), подавши позов до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним (Т. 2, а. с. 84 85).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 р. об`єднано в одне провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним та недійсним (Справа № 2/1519/7865/11) з позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору (Справа № 521/8285/16-ц). Об`єднаній справі присвоєно № 2/1519/7865/11 (Т. 1, а. с. 179 181).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 37 426,28 долара США, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користуванням кредитом в розмірі 3 421,90 долара США, штраф за ненадання довідки про заробітну плату та інші доходи в сумі 545,89 долара США, штраф за невиконання умов страхування предмету застави в сумі - 43 650,00 грн..

В задоволенні інших позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі - 120,00 грн..

Відмовлено у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет а спору - ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору.

Рішення суду мотивоване тим, що 26.06.2008 р. між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є - ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6556734 (далі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав останній кредит у сумі 54 589 долара США. Цільове призначення - придбання автомобіля марки «Mersedes Benz», номер кузову НОМЕР_1 , у продавця - ФОП ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 11/06 від 11.06.2008 р.. Процентна ставка за кредитом становить 13,49% річних. Кредит надається позичальникові строком до 26.06.2015 року. Умовами кредитного договору передбачено обов`язок позичальника зі страхування автомобіля, надання позичальником Банку відомостей про заробітну плату.

У забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 26.06.2008 р. були укладені: 1) між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_2 - договір поруки № 6584345, за умовами якого останній зобов`язується відповідати солідарно, у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій та неустойки; 2) між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 - договір застави транспортного засобу № 6584366, за умовами якого в заставу Банку передано автомобіль легковий універсал, марка - «Mersedes Benz» МL 320, 2008 року випуску, колір - чорний, номер кузову НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 куб. см., реєстраційний номер - НОМЕР_2 , який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 24.06.2008 р., а також додаток №1 до договору застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 р. Згідно п. 1.4 вказаного договору заставна вартість предмету застави за домовленістю сторін становить 436 500 грн..

Позичальниця ОСОБА_1 порушила зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів тощо, Банк змінив строк виконання основного зобов`язання з - 26.06.2015 року на - 03.12.2010 року. Тому відсотки за користування кредитом не повинні нараховуватися з 04.12.2010 року. Позичальниця порушила умови кредитного договору щодо страхування предмета застави, тому підлягає стягненню штраф у розмірі 43 650,00 грн.. Також були порушені умови кредитного договору з надання позичальницею відомостей про її заробітну плату, тому підлягають задоволенню вимоги Банку про стягнення штрафу в розмірі 545,89 долара США.

Банк відповідно до діючого законодавства має право укладати кредитні договори про надання валюти в іноземній валюті.

Підписавши кредитний договір, сторони досягли усіх домовленостей щодо порядку надання кредиту.

Під час укладання ОСОБА_1 договору застави автомобіля, ОСОБА_2 надав нотаріусу письмову згоду на передачу іншим подружжям автомобіля, який знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, у заставу.

Ні ОСОБА_2 , ні його представник не заявили клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи щодо обставин підписання договору поруки (Т. 4, а. с. 191 - 203).

В апеляційній скарзі адвокат Пілюк Суліко Валеріївна, діюча від імені ОСОБА_2 , просить рішення Малиновського районного суду від 27.09.2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні вищезазначених позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Задовольнити у повному обсязі вищевказаний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним.

Апеляційна скарга адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) помилковими є висновки суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , який у судовому засіданні пояснив, що з 2000 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 .. Письмової згоди на укладення кредитного договору, договору застави транспортного засобу він не давав; 2) ОСОБА_2 з самого початку не погоджувався з деякими пунктами кредитного договору, з цих підстав не підписував договір поруки. Відсутність підпису в договору поруки свідчить про його неукладеність; 3) завчасно було заявлене клопотання про виключення фіктивного, сфальсифікованого доказу (договору поруки) зі складу доказів. Судом вказане клопотання не було розглянуто. Тому, не заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (Т. 5, а. с. 1 - 3).

В апеляційній скарзі адвокат Казак Вадим Святославович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні вищезазначених позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Задовольнити у повному обсязі вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про визнання недійсним пункту кредитного договору, встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору.

Апеляційна скарга адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги, що згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на 26.06.2006 року - час укладення кредитного договору) надання споживчих кредитів в іноземній валюті було заборонено (Т. 5, а. с. 154 - 158).

Позивач ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів не скористались правом надання відзиву, пояснень на апеляційну скаргу. Відзив пояснення на апеляційну скаргу не надійшли.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року (Т. 5, а. с. 34 34 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року (Т. 5, а. с. 36 36 зворотна сторона).

06.12.2021 року від адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (Т. 5, а. с. 57 58).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.12.2021 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року закінчено та призначено розгляд справи (Т. 5, а. с. 64).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року апеляційну скаргу адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року визнано неподаною та повернуто апелянту (Т. 5, а. с. 67 68).

08.05.2022 року до Одеського апеляційного суду надійшов лист Малиновського районного суду м. Одеси про направлення справи до суду першої інстанції у зв`язку із надходженням заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зауважень до протоколу судового засідання і технічного запису судового засідання (Т. 5, а. с. 91 - 92). Копія заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зауважень до протоколу судового засідання і технічного запису судового засідання надійшла до апеляційного суду 12.05.2022 року (Т. 5, а. с. 84).

12.05.2022 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що їй стало відомо, що представник іншої відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Казак В.С. зламав руку, у зв`язку з чим тривалий час повинен отримувати лікування та перебувати на реабілітації (Т. 5, а. с. 85 86 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.05.2022 року справу повернуто до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зауважень до протоколу судового засідання і технічного запису судового засідання (Т. 5, а. с. 93 93 зворотна сторона).

22.06.2022 року справа повернулася до Одеського апеляційного суду (Т. 5, а. с. 153).

05.07.2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла повторна апеляційна скарга адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року (Т. 5, а. с. 154 158).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.07.2022 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року (Т. 5, а. с. 182 183).

15.08.2022 року від адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (Т. 5, а. с. 211 213).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року закінчено та призначено розгляд справи (Т. 5, а. с. 214 - 215).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2022 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року закінчено та призначено розгляд справи (Т. 5, а. с. 216).

27.10.2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: 1) - Власноручно ОСОБА_2 чи іншою особою (особами) виконано підпис у графі «підпис поручителя» розділу Реквізити та підписи Сторін на оригіналі примірника договору поруки № 6584345 від 26.06.2008 року від особи ОСОБА_2 , який зберігається в ПАТ «ПУМБ»? (Т. 6, а. с. 6 8).

22 грудня 2022 року, тобто у день призначеного судового засідання, від ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії судів у складі Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року відмовлено в задоволенні клопотанняадвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Інших заяв та клопотань, у тому числі щодо заявленого 27.10.2022 року клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У відповідності до 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Встановлено, що 18.06.2019 року адвокат Пілюк С.В., діюча від імені ОСОБА_2 , надала суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона остаточно просить, зокрема визнати неукладеним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 року, згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року.

В судовому засіданні 20.08.2019 року адвокат Пілюк С.В., діюча від імені ОСОБА_2 , підтвердила, що вона підтримує останню змінену позовну заяву.

Ні ОСОБА_2 , ні його представник не заявили у суді першої інстанції клопотання про проведення по справі судової почеркознавчої експертизи щодо обставин підписання договору поруки.

Таким чином, суд першої інстанції не розглядав вимоги щодо визнання недійсним договору поруки від 26.06.2008 року, не досліджува обставини щодо підписання/непідписання ОСОБА_2 вказаного договору поруки.

З урахуванням вищезазначеного, предмета доказування по справі, колегія суддів вважає, що відсутня необхідність проведення по справі судово-почеркознавчої експертизи.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 103, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе