Справа № 352/1465/22
Провадження № 2/352/633/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Голуб Г.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 11 червня 2022 року по вул. Січових Стрільців, 104 у смт. Лисець, Лисецької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем Опель Омега, номерний знак НОМЕР_2 , та автомобілем Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_3 , які рухалися назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2022 року відповідача було визнано винуватим у вчиненні вищевказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Так, автомобіль позивача Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_3 , яким він володіє, користується та розпоряджається у відповідності до довіреності від 17 вересня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачуком В.Є., зазнав значних механічних пошкоджень. Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин даного автомобіля внаслідок ДТП, яка відбулась 11 червня 2022 року становить 206 552,50 грн. Оплата за проведення оцінки вартості завданого матеріального збитку транспортному засобу становить 6 000 грн. На користь позивача страхова компанія «Княжа», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, здійснила матеріальне відшкодування на виконання умов страхового зобов`язання в розмірі 76 570,00 грн. Таким чином, у позивача виникло право на стягнення різниці між фактичним розміром завданої відповідачем шкоди і страховою виплатою в розмірі 129 982, 50 грн. Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, що мала місце 11 червня 2022 року в розмірі 129 982,50 грн; 6 000,00 грн за виготовлення Звіту незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 30 серпня 2022 року №60-08-2022; судовий збір в розмірі 1 299,33 грн та витрати на правову допомогу, що становлять 6 500,00 грн.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача Голуб Г.С. не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2022 року, яка набрала законної сили 19 липня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.11).

Як вбачається із вищевказаної постанови 11 червня 2022 року приблизно о 11 год 40 хв, по вул. Січових Стрільців, 104 (напроти магазину «Овен») у смт. Лисець, Лисецької ТГ Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем Опель Омега, номерний знак НОМЕР_2 , та автомобілем Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_3 , які рухалися на зустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довіреності від 17 вересня 2021 року №1731 позивач ОСОБА_1 володіє, користується та розпоряджається автомобілем Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_3 (а.с.12).

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про наявність прямого причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів автомобіля Опель Омега, номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_3 .

Статтею 22 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») передбачено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини… Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як зазначено пункті 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

З матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у страховій компанії «Княжа», яка на виконання умов страхового зобов`язання 18 серпня 2022 року здійснила матеріальне відшкодування позивачу у розмірі 76 570, 00 грн (а.с.31-32).

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до звіту незалежної оцінки з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 30 серпня 2022 року №60-08-2022 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого у ДТП 11 червня 2022 року становить 206 552, 50 грн (а.с. 13-17).

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ст.12 Закону).

Суд звертає увагу, що оцінювач ОСОБА_4 здійснював оцінку на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності від 08 липня 2022 року №334/2022. Також, оцінювач ОСОБА_4 має вищу освіту за спеціальністю «автомобілі та автомобільне господарство, кваліфікація інженер механік» та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ від 20 лютого 2019 року №2163, видане Фондом державного майна України за направленням: «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» за спеціалізацією у рамках направлення: 1.2.3. «Оцінка автотранспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК).

Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що оцінка проведена уповноваженою на те особою та у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», до матеріалів справи долучені відповідні документи, що посвідчують повноваження оцінювача ОСОБА_4 , відповідно звіт незалежної оцінки з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 30 серпня 2022 року №60-08-2022 є належним та допустимим доказом, що підтверджує та встановлює розмір завданих збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, із відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням в розмірі 129 982,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та на залучення експертів (п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідачем надано належні докази понесення відповідних судових витрат, а саме: акт виконаних робіт (наданих послуг) від 06 вересня 2022 року (а.с.33), квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 дата валютування 06 вересня 2022 року на суму 6 500, 00 грн (а.с.34), квитанція від 01 вересня 2022 року №60/22 на суму 6 000, 00 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи із засад об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500,00 грн та витрати на залучення експерта в розмірі 6 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 48, 51, 81, 247, 256, 259, 261, 263, 265, 267, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 червня 2022 року в розмірі 129 982 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на залучення експерта в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК