Справа № 216/1889/21
Провадження № 2/216/639/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2022 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки у праві спільної сумісної власності на будинку, -
06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання частки у праві спільної сумісної власності на будинку.
Позовна заява мотивована тим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що не визначені частки кожного з подружжя на спільне сумісне майно. Спадкове майно, а саме: будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та є спільним сумісним майном.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини на частину будинку без виділення часток у праві спільної сумісної власності подружжя, а тому просив суд задовольнити позов.
Позивач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.7-9, 11).
ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10).
Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.12).
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2013, яке набрало законної сили 27.05.2013, визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, з господарськими побудовами: вбиральнею, зазначеною в плані літерою «Е», розміром 1,97х1,33 м, сараєм, зазначеним в плані літерою «Д», розміром 1,97х2,15 м, сараєм, зазначеним у плані літерою «І», розміром 6,7х2,19 м, літньою кухнею, зазначеною в плані літерою «Б», розміром 3,4х11 м, сараєм зазначеним в плані літерою «З», розміром 1,21х3,94 м, гаражем, зазначеним в плані літерою «Ж» з оглядовою ямою «Ж о/я», розміром 5х92 м, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. від 04.09.2020, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що не визначено право власності в спільному майні подружжя на спадкове майно. Також встановлено, що спадкове майна складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2013 належав ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого фактично прийняти: дружина ОСОБА_3 , та син ОСОБА_4 , так як проживали та були зареєстровані з померлим за однією адресою на момент смерті, але не оформили своїх спадкових прав. Спадкова справа не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , спадщину прийняли: мати ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 , так як проживали та були зареєстровані з померлим за однією адресою на момент його смерті, але не оформили своїх спадкових прав. Спадкова справа не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 . Спадщину прийняла онука спадкодавця ОСОБА_2 , так як її батько, ОСОБА_4 , син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , у зв`язку з тим, що на момент смерті спадкодавця вона була зареєстрована з померлою за однією адресою. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною першою статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння. Користування і розпорядженням цим майном.

У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними (ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ВС зазначив, що тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний обєкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Оскільки частки померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , як співвласників у праві спільної сумісної власності не були виділені, між ними не було домовленості з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного з них, як співвласників є рівними, і кожному окремо, на праві спільної сумісної власності належить по 1/2 частці спірного житлового будинку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки у праві спільної сумісної власності на будинку задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частці у праві спільної сумісної власності подружжя на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.В.Онопченко