П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/16462/21

Провадження № 22-ц/4815/643/22

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Бучко Т.М.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено:

о 17 год. 43 хв. 22 січня 2022 року у м. Рівне

Рівненської області

Повний текст постанови складено: 31.01.2022

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач1 - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний";

відповідач2 - Моторне (транспортне) страхове бюро України;

представники учасників справи:

позивача - адвокат Фурманюк Сергій Валерійович;

відповідача1 - Богданов Євген Володимирович;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" (далі - ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" або страховик) про стягнення 29 841, 33 гривню страхового відшкодування та 10 908 гривень судових витрат. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що 18 січня 2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Сіtroen", держ. номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки "Меrcedes", держ. номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 01 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП. При цьому зазначалося, що цивільно-правова відповідальність порушника була застрахована ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" на умовах електронного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, у 130 000 гривень.

19 січня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом від 06 квітня 2021 року ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" відмовлено у її задоволенні з посиланням на норму п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, порушник при зверненні додав до заяви копію посвідчення учасника бойових дій, а тому відшкодування шкоди повинно здійснюватися МТСБУ, а не страховиком.

Позивач вважає, що належність особи, відповідальної за ДТП, до категорії громадян, визначених вказаною нормою закону, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за відповідним договором. Тому рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування суперечить вимогам цивільного законодавства.

05 листопада 2021 року представником позивача - адвокатом Фурманюком С.В. подано заяву про залучення до участі у справі як співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) і позовну заяву в уточненій редакції, де просив стягнути на користь ОСОБА_1 із обох співвідповідачів 29 841, 33 гривню страхового відшкодування та 10 908 гривень судових витрат.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 листопада 2021 року заяву представника позивача - адвоката Фурманюка С.В. задоволено.

Залучено до участі у справі як співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ).

Рішенням Рівненського міського суду від 20 січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" на користь ОСОБА_1 29 841, 33 гривню страхового відшкодування та 908 гривень судового збору.

Позов у частині вимог до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі страховик вважав оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягає у невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права і порушенні норм процесуального права.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про залишення судом без уваги тих обставин, що відповідно до ст.ст. 3, 5, 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" таке страхування здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пункти 14.1 і 14. 2 ст. 14 даного Закону передбачають право вибору страхувальника щодо страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При розслідуванні обставин ДТП встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що, на думку заявника, звільняє його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відшкодування збитків від ДТП, винуватцем якої він є, проводить МТСБУ у порядку, визначеному законом (пункт 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Тому саме МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, передбачених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі її заподіяння, зокрема, особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 ст. 13 цього Закону.

При цьому вказувалося, що судом не наведено підстав, з яких відповідач2 звільняється від здійснення регламентної виплати позивачу, який у порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не визначився із змістом позовних вимог до кожного з відповідачів і просив одночасно стягнути страхове відшкодування з них обох солідарно.

Вважає, що судом не було враховано і те, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і така підстава, як наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в особи, звільненої від такого виду обов`язкового страхування, не значиться у положеннях ст.ст. 32, 37 цього Закону. Тому не може застосуватися МТСБУ для відмови у здійсненні регламентної виплати потерпілому.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" скасувати, ухваливши нове - про відмову в цій частині позову та здійснивши розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи чи їх представниками не подавався, хоча про таке право їм було роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 березня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування із ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний", оскільки відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною. Так, норма п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає право певним категоріям громадян, у т.ч. і учасникам бойових дій, яким є винуватець ДТП ОСОБА_2 , не укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак у разі, коли ці особи не скористалися своїм правом не укладати відповідний договір і застрахували свою цивільно-правову відповідальність, наявність у страхувальника (заподіювача шкоди внаслідок ДТП) статусу учасника бойових дій не звільняє страховика від виконання своїх зобов`язань за договором.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як з`ясовано судом, 18 січня 2021 року о 12 год. в м. Рівне по вулиці Грушевського, 75, ОСОБА_2 , керуючи належним йому на праві власності транспортним засобом - автомобілем "Citroen Jumpy", держ. номерний знак НОМЕР_1 , бувши неуважним, не стеживши за дорожньою обстановкою, не зреагувавши на її зміну, не вибравши безпечної швидкості руху з тим, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем "Mercedes Benz CLS 250 CDI", держ. номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Цей факт підтверджено постановою Рівненського міського суду від 01 лютого 2021 року у справі №569/2046/21, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 12 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія автомобіля "Citroen Jumpy", держ. номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована відповідачем, про що свідчить електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/170907269 від 18 травня 2020 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, визначена у розмірі 130 000 гривень, розмір франшизи складав 0 гривень.

19 січня 2021 року позивач звернувся до ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" про виплату страхового відшкодування за вказаним договором страхування.

Зі звіту №180/03 від 12 березня 2021 року дослідження КТЗ за фактом визначення вартості матеріального збитку автомобіля "Mercedes Benz CLS 250 CDI", держ. номерний знак НОМЕР_2 , вбачається, що розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , на момент проведення дослідження склав 35 809, 60 гривень.

06 квітня 2021 року страховик своїм листом №902, покликаючись на пункт 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування з пропозицією звернутися з заявою про відшкодування шкоди до МТСБУ. При цьому роз`яснювалося, що ОСОБА_2 , повідомивши ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" про ДТП, надав копію посвідчення учасника бойових дій.

Такими ж мотивами обґрунтовано відмову страховика у страховому відшкодуванні, про що зазначено у страховому акті №111/21 ГО від 02 квітня 2021 року.

При цьому обставина наявності у ОСОБА_2 правового статусу учасника бойових дій сторонами не заперечується і підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 26.12.2001.

Також не оспорюється і та обставина, що ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" є членом МТСБУ, що також стверджено свідоцтвом №003 від 23 грудня 1996 року.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу зобов`язань виплати 29 841, 33 гривню (від 35 809, 60 гривень відняти суму податку на додану вартість) страхового відшкодування відповідачами на користь ОСОБА_1 у зв`язку із завданням йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП, винним у скоєнні якої є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний". При цьому заподіювач шкоди є учасником бойових дій, що надавало йому право не укладати договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних прав і обов`язків до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов частково, стягнувши 29 841, 33 гривню із ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" на користь ОСОБА_1 та відмовивши у задоволенні вимог до МТСБУ.

Згідно зі ст.ст. 22, 1188, 979, 980, 988 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1.)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2.)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3.)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (майнове страхування).

Страховик зобов`язаний:

1.)ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2.)протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

3.)у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 13, 22, 36, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".

Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом положень до ст.ст. 3, 5, 6, п. 13.1 ст. 13, пунктів 14.1, 14.2 ст. 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки страховик не мав правових підстав відмовити страхувальнику у страхуванні особистої цивільно-правової відповідальності, а страхове відшкодування повинне сплачуватися МТСБУ на користь позивача, то з ними погодитися не можна.

Так, ОСОБА_2 виявив намір укласти (і уклав) договір страхування цивільно-правової відповідальності як власника автомобіля з ПрАТ "СК АСКО-Донбас Півнчіний", хоча мав законні підстави не страхувати свою відповідальність (пункт 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Разом з тим, колегія суддів вважає цю пільгу його правом, а не обов`язком, тобто зазначена норма закону не носить забороняючого характеру, вона не зобов`язувала його не укладати такий договір страхування, а звільняла від страхування цивільно-правової відповідальності. Якби страхувальник, який є винуватцем ДТП, скористався наявною пільгою як учасник бойових дій, то в цьому випадку страхове відшкодування повинно було б здійснюватися за рахунок МТСБУ. У разі ж наявності договірних відносин між ОСОБА_2 і страховиком з приводу страхування цивільно-правової відповідальності на користь третьої особи (потерпілого), відшкодування страхових виплат повинно здійснюватися саме ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний", яке набуло своїх зобов`язань відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР/170907269) від 19 травня 2020 року.

Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про відсутність мотивування судом висновку про звільнення МТСБУ від регламентної виплати, адже повністю спростовуються матеріалами справи і вимогами закону.

Необґрунтованими є і посилання автора апеляційної скарги на неправильне застосування норм матеріального права, позаяк спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції.

Не може колегія суддів погодитися і з доводами про порушення судом норм процесуального права, виходячи з такого.

Згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Крім цього, чіткий і вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Однак будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних відносин, чи інших обставин, які є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості рішення суду в оскаржуваній частині, заявником зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом не здобуто.

Так само апеляційний суд вважає необґрунтованими і твердження заявника про невизначеність позивача із змістом вимог до кожного з відповідачів, адже ОСОБА_1 просив стягнути страхове відшкодування з них обох солідарно. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (14-473цс18) звертала увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

В решті аргументи апеляційної скарги також не ґрунтуються на обставинах справи, є надуманими і тому колегією суддів відхиляються.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Підставою для залишення рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

В силу правил ст. 141 ЦПК України сплачений заявником судовий збір при зверненні до суду апеляційної інстанції йому не повертається через залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2022 року в оскаржуваній частині - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків