Справа № 308/5265/16-ц
У Х В А Л А

20 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуга С.Д.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення позикового боргу

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення позикового боргу.

Заочним рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договорами позики в розмірі 576 150,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 761,50 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27 січня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 23.11.2016 року, залишено без задоволення.

Заперечуючи висновки заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року ОСОБА_1 подала на таке апеляційну скаргу в якій зазначила, що дане судове рішення ухвалено з порушеннями норм процесуального права, без повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2017 року відкрито апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року.

Та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року призначено цивільну справу №308/5265/16-ц до розгляду в апеляційній інстанції.

У лютому 2020 року та травні 2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи розписки від 01.06.2013 року на суму 450 000,00 гривень.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, що стверджується розписками не з`явились в судове засідання та на призначений судом час розгляду справи від сторін не надійшло заяв про відкладення розгляду справи. Відтак, керуючись вимогами частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає, що розгляд справи проводити за відсутності сторін, так-як їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обміркувавши доводи клопотань, колегія суддів, дійшла висновку, що такі не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Так, за ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За правилами ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право у тому числі подавати докази; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо. Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, тощо.

Та ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу в справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення позикового боргу.

Клопотання про призначення у даній справі судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що згідно розписки від 23.06.2013 року отримувала від ОСОБА_2 позику у сумі 5 000,00 доларів США, що за курсом становить 126 100,00 гривень. Проте договір позики, який датовано 01 червням 2013 року було нею підписано у вересні місяці 2014 року з метою встановлення загальної суми заборгованості з урахуванням у тому числі й рівня інфляції. На час підписання договору позики в такому не було зазначено дати його складання та суми позики у розмірі 450 000,00 гривень начебто отриманої нею від позивача. Весь рукописний текст договору позики, крім її підпису та ініціалів прізвища, вчинений не її почерком та й іншими чорнилами. А розписка від 01.06.2013 року на отримання грошей у сумі 450 000,00 гривень, взагалі нею не заповнювалась та не підписувалась.

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису.

У пункті 1.3 глави 1 розділу I Науково-Методичних Рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень /Затверджено наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5)/ зазначено, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Зокрема в ухвалі про призначення експертизи обов`язково зазначаються документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи, яка підлягає ідентифікації. При цьому повинні бути створені такі умови, що б забезпечували отримання необхідної їх кількості та якості, а також гарантували б безсумнівність їх походження.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів проваджень суд, який призначив експертизу, має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису.

Порівняльний матеріал у вигляді вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків рукописного тексту та підпису особи, яка підлягає ідентифікації в обов`язковому порядку надається експерту при призначенні судової почеркознавчої експертизи.

Для з`ясування наведених обов`язкових вимог при вирішенні питання щодо призначення судово-почеркознавчої експертизи, колегія суддів неодноразово викликала ОСОБА_1 в судове засідання з метою забезпечення її прав у ході апеляційного розгляду, проте остання в жодне судове засідання не з`явилась.

Зберігаючи об`єктивність і неупередженість у ході судового розгляду колегія суддів 19.10.2020 року та 18.05.2021 року надсилала на адресу ОСОБА_1 листи в яких їй було роз`яснено необхідність надання нею вільних, умовно-вільних зразків почерку та (або) особистого підпису, а також отримання в ході судового засідання за її участі експериментальних зразків почерку і власного підпису. З метою упередження можливої не оплати стороною вартості судової експертизи було запропоновано попередньо (авансом) оплатити витрати, шляхом перерахування попередньо визначеної суми на депозитний рахунок суду.

Проте, ОСОБА_1 до цих пір не вчинила зазначених дій, що свідчить про її небажання сприяти апеляційному суду в своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Така поведінка сторони вказує на зловживання процесуальними правами.

У частині 4 статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У спірних правовідносинах призначення судово-почеркознавчої експертизи не являється обов`язковим для суду за наявності заявленого клопотання тільки однією стороною і наявності заперечення про це від інших сторін. Проте, право ОСОБА_1 на призначення експертизи у справі могло бути реалізовано нею самостійно у порядку приписів частини 1 статті 106 ЦПК України. Але ж, ОСОБА_1 таким своїм правом не скористалась і не зазначила поважних причин які б їй перешкодили у можливості скористатись таким своїм правом.

Враховуючи те, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_1 щодо призначення судово-почеркознавчої експертизи не може бути задоволено апеляційним судом внаслідок вищенаведених доводів, які вказують на відсутність у справі порівняльного матеріалу у формі вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку (підпису) особи, яка підлягає ідентифікації, та це унеможливлює проведення експертизи.

Та оскільки клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи не знайшло свого доведення, а тому таке є передчасним та у зв`язку із цим підлягає залишенню без задоволення.

А звідси, керуючись нормами статтями 222, 251, 260 і 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 23 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: