Номер провадження: 22-ц/813/833/22
Справа № 520/4351/14-ц
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Тяжкороб Євгенії Віталіївни на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача у цивільній справі №520/4351/14-ц,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до Київського районного суду м. Одеси із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача у цивільній справі №520/4351/14 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з переходом прав кредитора відповідно до договору № 2244/К/1 про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року (а.с. 1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року вирішено відмовити в задоволенні заяви у зв`язку із тим, що заявником не долучено до заяви доказів на підтвердження відступлення права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» (а.с. 63-67).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Тяжкороб Євгенія Віталіївна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про заміну сторони у справі задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржувану ухвалу постановлено із порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що суд постановляючи оскаржувану ухвалу мав виходити з презумпції правомірності договору про відступлення прав вимоги № 2244/K/1 від 13 травня 2020 року, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 916/2286/16 та постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 219/4105/15, та зазначає, що вказаний договір про відступлення прав вимоги не було визнано недійсним, тобто були всі підстави для задоволенні відповідної заяви. Стосовно посилань суду на відсутність доказів перерахування грошових коштів, визначених у Договорі від 13 травня 2020 року, які підтверджують факт відступлення прав вимоги за основними договорами, апелянт зазначає, що сам факт укладення між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» зазначеного договору про відступлення прав вимог за результатами аукціону, з урахуванням чинних на момент його укладення норм права, свідчить про сплату апелянтом ціни договору. Разом з тим, апелянт також вказує, що перерахування останнім на рахунок АТ «Дельта Банк» грошових коштів у сумі 27430766,83 грн за придбання активів згідно з протоколом № UA-EA-2020-03-24-000002-b від 14 квітня 2020 року, підтверджується платіжним дорученням № 193 від 06 травня 2020 року, копія якого долучена до апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про час та порядок проведення судового засідання 20 жовтня 2022 року повідомлені належним чином. Клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що доказів перерахування грошових коштів, визначених п. 4 договору, які підтверджують факт відступлення прав вимоги за основними договорами, зокрема, платіжних доручень, квитанцій, тощо представником заявника надано не було. Інших доказів, як зазначив суд першої інстанції, які б підтверджували відступлення прав вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» за кредитним договором, представником заявника також надано не було. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження копіях витягів з додатку №1 та додатку №2 до договору №2244/К/1 про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року відсутній підпис та печатка первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» та підпис та печатка первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», а тому вони не можуть бути прийняті судом в якості належного доказу відступлення прав вимоги. З огляду на це, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача його правонаступником (а.с. 66).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2015 року вирішено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність задовольнити частково.

В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1 від 02.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , у розмірі 250872 долари США 32 центи, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ дорівнює 2217209 грн 57 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4 кв.м (на підставі іпотечного договору № б/н від 02.11.2007 року) шляхом передачі іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права власності на вказане майно.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4 кв.м, яка є предметом іпотеки за Іпотечним договором № б/н від 02.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрованого в реєстрі за №142, який укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Виселити з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4 кв.м, ОСОБА_1 .

Відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4кв.м (на підставі іпотечного договору № б/н від 02.11.2007 року), шляхом передачі іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (права власності на вказане майно, на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відстрочити виконання рішення суду в частині визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4 кв.м, яка є предметом іпотеки за Іпотечним договором № б/н від 02.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрованого в реєстрі за №142, який укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відстрочити виконання рішення суду в частині виселення з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,4 кв.м, ОСОБА_1 на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» 3654 грн та 243 грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

03 листопада 2021 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду із заявою про заміну вибулого стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у цивільній справі №520/4351/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Міністерство юстиції України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» прав кредитора, відповідно до договору про відступлення прав вимоги №2244/К/1 від 13.05.2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14 зазначено, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, на підтвердження своїх вимог заявником було надано наступні докази:

- копію договору про надання споживчого кредиту №0/01 від 02.11.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с. 6-10);

- копію додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №0/01 від 02.11.2007 року (графік погашення кредиту) (а.с. 11-16);

- копію додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту №0/01 від 02.11.2007 року (щодо зміни умов кредитного договору про реструктуризацію) (а.с. 17-25);

- копію іпотечного договору від 02.11.2007 року (а.с. 26-31);

- копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (а.с. 32-37);

- копію додатку №1 (перелік прав вимоги за кредитами) (а.с. 38-39);

- копію договору про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (а.с. 40-43);

- копію додатку №1 та додатку №2 до договору про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року (а.с. 44-45).

Разом з тим, пунктами 2 та 4 договору №2244/К/1 про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року передбачено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами. Права вимоги, що відступаються за цим договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-24-000002b від 14.04.2020 року, переможцем яких визнаний новий кредитор. Загальна сума, яка підлягає сплаті новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону), АТ «Дельта Банк», складає 27430766,83 грн. Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 13519337,13 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (а.с. 40-41).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що доказів перерахування грошових коштів, визначених п. 4 договору, які підтверджують факт відступлення прав вимоги за основними договорами, зокрема, платіжних доручень, квитанцій, тощо представником заявника надано не було (а.с. 66).

До апеляційної скарги на підтвердження перерахування на рахунок АТ «Дельта Банк» грошових коштів у сумі 27430766,83 грн за придбання активів згідно з протоколом № UA-EA-2020-03-24-000002b від 14.04.2020 року заявником (апелянтом) надано копію платіжного доручення від 06 травня 2020 року №193. Надаючи даний доказ до суду апеляційної інстанції, представник апелянта зазначив, що вважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність доказів, що підтверджують факт перерахування грошових коштів, визначених п. 4 договору про відступлення прав вимоги №2244/К/1 від 13 травня 2020 року та відступлення прав вимоги за основними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 8 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Представником апелянта не надано доказів неможливості подання та причин поважності пропуску строку для подання вищезазначеного платіжного доручення при зверненні до суду першої інстанції із заявою про заміну стягувача, а тому апеляційний суд не бере їх до уваги при ухваленні даної постанови. Інших доказів на підтвердження виконання зобов`язання за договором про відступлення прав вимоги під час розгляду заяви судом першої інстанції заявником надано не було, як було правильно встановлено судом, з огляду на що апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, залишає без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький