КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року

справа № 754/11076/19

провадження № 22-ц/824/10302/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Волошиній А.О.

учасники справи:

апелянт - Деснянський відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

стягувач - ОСОБА_1

боржник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - старшого державного виконавця Савенкової Олесі Володимирівни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Саламон О.Б., у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, встановленого на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019 р. до виконання зобов`язань, покладених на ОСОБА_2 виконавчими листами № 753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн. та № 753/13705/13 від 05.11.2018 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 3 441 грн.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що в провадженні старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Савенкової (Шавель) О.В. перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів, виданих Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів. В межах вказаного виконавчого провадження ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2019 задоволено подання старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Заявник зазначає, що протягом всього часу виконавчого провадження він по мірі можливостей виконував рішення суду, влаштувався в ТОВ «ЛАТЕРАСА», по мірі можливості постійно сплачував кошти на рахунок виконавчої служби. Окрім зазначеного, боржником надано державному виконавцю правовстановлюючі документи на ліфт пасажирський, в результаті реалізації якого частково погашено борг, при цьому вказаний ліфт переданий у власність боржника в рахунок заборгованості. Заявником з метою виконання рішення постійно направляються на адресу державного виконавця запити та заяви, оскільки заявник не має у власності іншого рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення. У зв`язку з тим, що посаду в ТОВ «Латераса» скорочено, його звільнено з роботи, на час подання заяви заробітну плату не отримує, про що проінформовано виконавчу службу. У зв`язку з тим, що рахунки заявника як фізичної особи-підприємця заблоковано, він не має можливості здійснювати підприємницьку діяльність та належним чином забезпечувати сім`ю, дружину та трьох дітей, які змушені були виїхати через війну. У зв`язку з тим, що 24.02.2022 росія вторглась в Україну, економічна ситуація в країні погіршилась, а відтак заробити кошти для виконання судового рішення заявнику стало майже неможливо. Крім цього, ОСОБА_2 посилається на той факт, що його дружина ОСОБА_3 , перебуваючи в США народила дитину та перебуває в непрацездатному стані. Вказані обставини зумовлюють необхідність заявнику виїхати за кордон, щоб забрати родину. Окрім зазначеного, заявник вимушений сплачувати аліменти колишній дружині для утримання доньки ОСОБА_4 . Зважаючи викладене, заявник опинився в скрутному становищі та позбавлений можливості виконувати рішення суду. ОСОБА_2 також зазначає, що отримує із-за кордону запрошення на роботу, що дає можливість отримувати гідну заробітну плату, а відтак просить скасувати застосовані обмеження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - задоволено.

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року у справі № 757/11076/19 за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Зазначено про можливість оскарження ухвали суду до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року резолютивну частину ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року доповнено пунктом 3, викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

«Заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року у справі № 754/11076/19 за поданням старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шавель О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення».

Не погоджуючись із ухвалою суду від 10 серпня 2022 року старший державний виконавець подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що боржник обізнаний про наявність судового рішення та відкрите виконавче провадження, однак не вживає заходи для його виконання та свідомо допускає дії спрямовані на самоусунення від виконання рішення, перешкоджає та ускладнює в проведенні виконавчих дій. Зазначає, що ОСОБА_2 самостійно сплачено та стягнуто із заробітної плати 24 188,03 грн, також стягувачу передано ліфт пасажирський в/п 630 кг на 6 зупинок за ціною електронних торгів - 165 220,50 грн. Однак дані обставини не свідчать про повернення суми заборгованості, яка становить 2 256769,79 грн. Державний виконавець вважає, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є єдиною мірою гарантування забезпечення виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що обмежуючи право виїзду за межі України він фактично буде позбавлений можливості виконувати батьківський обов`язок утримувати дітей. Крім того, зазначає що його запрошено до співпраці з недержавною організацією «Українська взаємодопомога в Іспанії» та він є волонтером благодійного фонду «Save Ukraine», а тому для повноцінного виконання завдань та функцій організації необхідно здійснювати поїздки до країн, де здійснює свою діяльність благодійна організація. ОСОБА_2 вказує на відсутність у нього матеріальної можливості виконувати рішення суду, однак стверджує, що не ухиляється від його виконання. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник ДВС апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив із того, що обмеження права виїзду боржника за межі України є крайнім заходом, який застосовано і яке триває три роки, проте державним виконавцем в судовому засіданні не надано належного обґрунтування, а також доказів стосовно того, що такий захід, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України є єдиним винятковим дієвим заходом за рахунок якого можливо виконати рішення суду та відсутності достатніх та беззаперечних підстав для продовження застосування судом виключного заходу - обмеження у праві виїзду.

Колегія суддів із таким висновком суду не погоджується.

Судом встановлено, що 06.11.2018 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 57607270 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.11.2018 №753/13705/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн.

06.11.2018 відкрито виконавче провадження.

В подальшому, державним виконавцем накладено арешт на майно та на грошові кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_2 .

Постановою від 07.02.2019 об`єднано виконавчі провадження №57607270, № 57607449 у зведене виконавче провадження №58322761.

Здійснені неодноразові виклики боржника, направлені вимоги та запити до банківських установ, з метою встановлення наявності рахунків у боржника, та інших установ, з метою перевірки його майнового стану.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем направлялися запити до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру з метою встановлення майна, що зареєстроване за боржником, також виконавцем направлено вимоги до 82-х банківських установ з метою встановлення інформації, щодо відкритих боржником рахунків. Згідно відповідей боржник мав відкриті рахунки в ПАТ «ПУМБ» та АТ «Приват Банк» та направлялися вимоги щодо встановлення залишку і руху коштів по рахункам боржника.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, передбачена можливість звернення виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості. Відповідно, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи (ч. 3 ст. 441 ЦПК України)

02 серпня 2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими листами №753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн. та №753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 3 441 грн.

В подальшому, неодноразово, 14 квітня 2020 року, 25 березня 2021 року, 29 листопада 2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

За положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За положеннями п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Так ухвалою суду від 02 серпня 2019 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими листами №753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 2 201 238, 02 грн. та №753/13705/13 від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 3 441 грн.

Звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_2 , посилався на те, що по мірі можливостей він виконував рішення суду та державному виконавцю надано правовстановлюючі документи на ліфт пасажирський, в результаті реалізації якого частково погашено борг, а обмеження його у праві виїзду за межі України порушує його право на вільне пересування, передбачене Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, вказані доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із тривалим невиконанням боржником рішення суду.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

При скасуванні обмежувальних заходів, судом не досліджується питання ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки дана обставина встановлюється судом при ухваленні рішення щодо обмеження його у права виїзду за межі України. В даному випадку судом перевіряється наявність підстав для скасування встановленого обмеження, зокрема, чи виконано боржником рішення суду, внаслідок невиконання якого судом застосовано обмежувальні заходи.

Разом із тим, обставин для скасування обмежувальних заходів, накладених на заявника внаслідок невиконання зобов`язань, яке спричинило вжиття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, не встановлено.

Посилання заявника на можливість його працевлаштування за межами країни судом не приймається, оскільки вказана обставина не є гарантуванням виконання боржником рішення суду та скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України навпаки надасть можливість останньому виїхати за кордон та дозволить ухилитись від виконання судового рішення про стягнення грошових коштів.

Надання державному виконавцю правовстановлюючих документів на ліфт пасажирський в рахунок погашення заборгованості, за ціною електронних торгів який становить 165 220,50 грн, не свідчить про повернення суми заборгованості, яка складає 2 256769,79 грн, а тому не може бути достатньою підставою для скасування встановленого судом обмеження.

Посилання боржника на перебування його дружини із дітьми за кордоном як на вагому причину виїзду за кордон колегія суддів приймає до уваги, однак дана обставина не скасовує зобов`язання щодо сплати заборгованості згідно рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Інший висновок суду є помилковим.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - старшого державного виконавця Савенкової Олесі Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 08 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді