Справа №755/3859/22
провадження № 2/694/321/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.08.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Федорець С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий концерн «Воєнторг ДіСі» до ОСОБА_1 про визнання недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди, -

в с т а н о в и л а:

02.08.2022 року з Дніпровського районного суду м.Києва до Звенигородського районного суду Черкаської області на підставі ухвали судді Дніпровського районного суду м.Києва Слободянюка А.В. надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий концерн «Воєнторг ДіСі» до ОСОБА_1 про визнання недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди, для розгляду за підсудністю, оскільки відповідач ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим по м.Києву, при цьому, відповідно до позову, місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За нормами п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншого суду.

Разом з тим, пунктом 3-1Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів"в редакції Закону України № 950-IXвід 03.11.2020 « Про внесення зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Згідно матеріалів справи останнім відомим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , тобто територія, на яку розповсюджується юрисдикція Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, оскільки вказаний населений пункт знаходився у межах територіальної юрисдикції даного суду до утворення (ліквідації) районів.

При цьому відомості відомості щодо місця реєстрації відповідача як у даному населеному пункті так і будь якому іншому населеному пункті, що відносився б до юрисдикції Звенигородського районного суду Черкаської області відсутні.

Відтак, оскільки останнє відоме місце проживання відповідача знаходилося на території Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, то саме туди має бути скеровано відповідний запит і у випадку підтвердження реєстрації там скеровані і матеріали справи.

Дніпровським районним судом м.Києва без врахування вищевказаних положень законодавства було направлено справу до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Суддя враховує, що статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те, що дана справа направлена Дніпровським районним судом м.Києва з порушенням правил, встановлених ст. 31 ЦПК України, повернення справи для вирішення питання про правильне визначення правил підсудності не може вважатися спором про підсудність.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, згідно ч. 1 ст.378ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Виходячи з наведеного вище, прихожу до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий концерн «Воєнторг ДіСі» до ОСОБА_1 про визнання недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди передані до Звенигородського районного суду Черкаської області, з порушенням правил підсудності. Відкриття провадження у справі порушить визначення розгляду справи належним судом, що в свою чергу буде свідчити про розгляд справи некомпетентним судом, а відтак є підставою для скасування рішення суду ухваленого за наслідком розгляду цієї справи, у зв`язку з чим, з метою попередження розгляду справи неповажним судом, оскільки справа непідсудна Звенигородському районному суду Черкаської області, вважаю за необхідне повернути матеріали цивільної справи до Дніпровського районного суду м.Києва.

Керуючись ст.ст.27,31,32,187 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий концерн «Воєнторг ДіСі» до ОСОБА_1 про визнання недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди -повернути до Дніпровського районного суду м.Києва.

Копію ухвали направити позивачу, для відому.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Суддя С.В.Федорець