Справа № 688/3887/21
Провадження № 2/686/4073/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді-Чевилюк З.А.

секретаря судового засідання-Перун А.М.

за участі представника відповідача Гдакоскок С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа інспектор Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області Якимчук Анатолій Анатолійович про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа інспектор Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області Якимчук Анатолій Анатолійович про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Постановою інспектора старшого сержанта поліції Якимчука А.А. від 19.08.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2.ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту постанови вбачається, що 19.08.22021 року о 22.20 год. у м.Шепетівка, по вул. Старокостянтинівське шосе, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ, С220, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9 б Правил дорожнього руху України,- порушення ввімкненої аварійної світлової сигналізації при зупинці працівниками поліції, або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 07.10.2021 року, яке набрало законної сили 29.10. 2021 року, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4661465 від 19.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та провадження у справі закрито.

Зважаючи на викладене, вважає, що такі дії патрульних поліцейських, образили та поставили під сумнів порядність позивача та добре ім`я, сприяли створенню негативної психологічної установки відносно нього, тому він вимушений доводити суспільству свою чесність та порядність як громадянин. Його переживання супроводжувались інтенсивними, негативними почуттями:обурення через безпідставність звинувачень, власну безправність та приниження. Враховуючи характер, обсяг та глибину моральних страждань, їх тривалість, ступінь зниження репутації, вважає обґрунтованими вимоги про стягнення на його користь моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під час зупинки працівники поліції відмовлялись зазначити причину зупинки та надати будь-які докази, які б свідчили про порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим винесли безпідставну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач витратив свій час, відірвався від роботи з метою доведення, що дії працівників поліції є незаконними. Брав участь у судових засіданнях, витрачав свій час на збирання доказів. Всі ці обставини завдали позивачу моральних страждань, в тому числі після надходження на його адресу постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу 510 грн., внаслідок винесення працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №ЕАО №4650477 від 19.08.2021 року, яку ним отримано 24.11.2021 року, через що у позивача погіршилося самопочуття, підвищився артеріальний тиск, та на наступний день змушений був звернутись до лікаря-терапевта 25.11.2021 року. Цього ж дня позивачем придбано ліки на суму 308,90 грн.

Завдані моральні страждання перебувають у прямому причинному зв`язку з незаконними діями працівників поліції.

Позивач та його представник до суду не з`явилися, позов підтримали, клопотали про розгляд справи за їх відсутності. Державна казначейська служба направила письмовий відзив, в якому вважає, що вона є неналежним відповідачем, заявлені вимоги безпідставні та необґрунтовані;просили відмовити у задоволені позову. Представник ГУНП в Хмелььницькій області в судовому засіданні заперечила позовні вимоги та просила відмовити у їх задоволені за необґрунтованістю та безпідставністю. Третя особа повідомлена про час та дату судового засіданні, не з`явилась та не направила представника. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 56Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Звернувшись з позовом до суду позивач вказав, що внаслідок незаконних дій працівника поліції, що виразилось у складенні відносно нього постанови про притягнення до адміністративної, він зазнав моральних страждань.

Його переживання супроводжувались інтенсивними, негативними почуттями:обурення через безпідставність звинувачень, власну безправність та приниження. Враховуючи характер, обсяг та глибину моральних страждань, їх тривалість, ступінь зниження репутації, вважає обґрунтованими вимоги про стягнення на його користь моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під час зупинки працівники поліції відмовлялись зазначити причину зупинки та надати будь-які докази, які б свідчили про порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим винесли безпідставну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач витратив свій час, відірвався від роботи з метою доведення, що дії працівників поліції є незаконними. Брав участь у судових засіданнях, витрачав свій час на збирання доказів. Всі ці обставини завдали позивачу моральних страждань, в тому числі після надходження на його адресу постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу 510 грн., внаслідок винесення працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №ЕАО №4650477 від 19.08.2021 року, яку ним отримано 24.11.2021 року, через що у позивача погіршилося самопочуття, підвищився артеріальний тиск, та на наступний день змушений був звернутись до лікаря-терапевта 25.11.2021 року. Цього ж дня позивачем придбано ліки на суму 308,90 грн.

За змістом статті 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постановою інспектора старшого сержанта поліції Якимчука А.А. від 19.08.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2.ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту постанови вбачається, що 19.08.22021 року о 22.20 год. у м.Шепетівка, по вул.Старокостянтинівське шосе, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ, С220, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9 б Правил дорожнього руху України,-порушення ввімкненої аварійної світлової сигналізації при зупинці працівниками поліції, або внаслідок засліплення вдія світлом фар.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 07.10.2021 року, яке набрало законної сили 29.10. 2021 року, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4661465 від 19.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та провадження у справі закрито.

Позивачем заявлено до стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями поліцейських внаслідок безпідставної зупинки та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності, що мало наслідком погіршення стану здоров`я позивача, душевні переживання, змусило докладати додаткових зусиль для поновлення порушеного права.

Проаналізувавши викладене, суд знаходить, що позивач не надав належних та допустимих доказів причино-наслідкового зв`язку між діями поліцейських та моральною шкодою , оскільки сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, скасування постанови не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Оформлення справи про адміністративне правопорушення інспектором старшим сержантом поліції Якимчуком А.А. 19.08.2021 року є способом реалізації повноважень правоохоронного органу. Рішення суду про скасування винесеної постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності є способом сатисфакції позивача та відновлення порушеного права; може бути підставою для ініціювання притягнення інспектора до дисциплінарної відповідальності уповноваженим органом.

Враховуючи викладене, у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями в розмірі 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Державна казначейська служба України, м.Київ, вул.Бастіонна 6.

Головне управління національної поліції у Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Зарічанська 7.

Третя особа:Інспектор старший сержант поліції Якимчук Анатолій Анатолійович, Шепетівське районне управління поліції, м.Шепетівка, вул.В.Котика 3.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк