Провадження № 2-др/463/39/22
18 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Гирич С.В
з участю секретаря судового засідання Лаптєвої І.В.
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши питання постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
рішенням суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 182 740 грн., 3% річних у розмірі 627,29 грн., пеню у розмірі 3 345,15 грн., а всього - 186 712,44 грн.

Представник позивача подав до суду заяву про здійснення розподілу судових витрат витрат на правничу допомогу.

Сторони в засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомлені. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2022 року позовну заяву задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 182 740 грн., 3% річних у розмірі 627,29 грн., пеню у розмірі 3 345,15 грн., а всього - 186 712,44 грн.

Згідно положень ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається із тексту рішення суду в такому не вирішено питання розподілу судових витрат витрат на правову допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача до закінчення дебатів заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, підтвердження понесення яких будуть подані після постановлення рішення суду. До поданої заяви про розподіл витрат представником долучено докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, а саме: копії договору, копії рахунку та копію акта виконаних робіт.

А тому, оскільки рішенням суду не вирішено питання розподілу вказаних витрат, а тому слід постановити про це додаткове рішення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, з врахуванням задоволення позову, відповідно до положень ст.121 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати витрати на правову допомогу в загальному розмірі 23 834 грн.

Що стосується клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, то відповідно до положень частини 5 і 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що відповідачами не доведено неспівмірність витрат на правничу допомогу, оскільки сторона позивача представила розрахунок витрат на правничу допомогу, він складений із врахуванням складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною та значення спору для сторін. Також відповідачем не дано жодних доказів щодо важкого матеріального стану відповідача.

А тому суд вважає, що підстав зменшення витрат на правничу допомогу не має.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

постановити по справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Старий Яричів, РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 23 834 грн. (двадцять три тисячі вісімсот тридцять чотири гривні)

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Старий Яричів, РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: Гирич С.В