Дата документу 16.05.2022
Справа № 334/5908/21
Провадження № 2/334/491/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Сагайдак Г. В.,

представника позивача Коняшина А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53560,51 грн.

18.10.2021 року відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до завершення розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні представник позивача проти клопотання заперечував, пояснив, що кримінальне провадження триває більше ніж півтора року, проте відсутні жодні відомості про результати вказаного кримінального провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника, дійшов наступних висновків.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений ст. 251 252 ЦПК України. Відповідач у своєму клопотанні посилається у своєму клопотанні на положення ст. 251 ЦПК України, проте не вказує конкретний пункт та чітку підставу для зупинення провадження у справі.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2020 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000346 за заявою ОСОБА_1 щодо шахрайських дій невідомих осіб, які шляхом вільного доступу до її універсальної карти, переводили кошти на свій рахунок.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України). Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду вказаної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Із поданої заяви та наданих обґрунтувань суд не встановив необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Суд враховує, що досудове розслідування було розпочато ще у жовтні 2020 року, проте не надано жодної іншої інформації щодо вказаного кримінального провадження.

Крім того, заява не містить обґрунтування, яке значення для розгляду справи має здійснення досудового провадження у вказаному кримінальному провадженні.

Суд зауважує на те, що наявні у вказаній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та у зв`язку з чим суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи.

Отже, суд приходить до висновку, що незалежно від результату досудового розслідування кримінального провадження суд у цій справі має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення спору суті.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

За таких обставин необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Таким чином суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.251, 253, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.