Ухвала

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 754/6389/18

провадження № 61-12206ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року у складі судді: Грегуль О. В., та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Кулікової С.В., Болотова Є. В., Музичко С. Г., та касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Кулікової С.В., Болотова Є. В., Музичко С. Г., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 180 387, 21 грн на відшкодування майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_4 , та 5 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди, стягнути судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 : 180 387,21 грн - майнової шкоди, 5 000,00 грн - моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію витрат на правову допомогу у розмірі 26 850,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року відмовлено у відкритті касаційних проваджень за касаційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року.

05 грудня 2022 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку подала касаційні скарги, які підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 185 387,21 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_6 у касаційній скарзі, яка подана на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в частині визначення кола осіб відповідальних за шкоду, завдану несправною роботою світлофорного об`єкта при відсутності судового рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Окрім цього, ОСОБА_6 у касаційній скарзі зазначає, що дорожньо-транспортною пригодою їй було завдано майнової шкоди і вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішення при розгляді іншої справи. Також, ОСОБА_6 указує, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ОСОБА_6 . Зокрема, значний суспільний інтерес полягає в тому, що відповідач або особа, яка є учасником дорожньо-транспортної пригоди через несправну роботу світлофора, має відповідати у повному обсязі за некоректну роботу світлофора, яка є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, нести тягар відповідальності за бездіяльність інших, а третя особа позбавляється права на стягнення шкоди завданої неналежним експлуатаційним утриманням світлофорного об`єкту. Виняткове значення полягає в обґрунтованій зацікавленості усього суспільства в цілому та певних груп людей, які потрапляють у подібні ситуації, в контексті впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Також потреба суспільства або окремих його груп, які потрапляють у подібні ситуації, пов`язана із забезпеченням прав на відшкодування шкоди саме заподіювачем шкоди (особами, відповідальними за несправну роботу світлофорного об`єкту, яка є наслідком дорожньо-транспортної пригоди), а не позбавлення такого права у зв`язку із бездіяльністю працівників поліції, які, встановивши некоректну роботу світлофора, не склади протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 140 КУпАП України, що стало наслідком відсутності рішення про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, відповідальних за забезпечення безпеки дорожнього руху.

ОСОБА_6 у касаційній скарзі, яка подана постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, вказує, що справа є малозначною, але справа становить значний суспільний інтерес та має для неї виняткове значення, які полягають в обґрунтованій зацікавленості усього суспільства в цілому та певних груп людей, які потрапляють у подібні ситуації, в контексті впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Також потреба суспільства або окремих його груп, які потрапляють у подібні ситуації, пов`язана із забезпеченням прав на відшкодування шкоди саме заподіювачем шкоди (особами, відповідальними за несправну роботу світлофорного об`єкту, яка є наслідком дорожньо-транспортної пригоди), а не позбавлення такого права у зв`язку із бездіяльністю працівників поліції, які, встановивши некоректну роботу світлофора, не склади протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 140 КУпАП України, що стало наслідком відсутності рішення про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, відповідальних за забезпечення безпеки дорожнього руху і т.д., а ще й обов`язку відшкодувати витрати, які не понесені саме позивачем.

Проте ОСОБА_6 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Окрім цього, особа, яка подала касаційні скарги, не обґрунтовує, які обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, вона позбавлена можливості спростувати при розгляді іншої справи та якої саме. Посилання у касаційних скаргах на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка їх подала, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що: скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для третьої особи ОСОБА_6 .

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційні скарги та додані до них матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанов Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року про можливість їх оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційні скарги подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року у складі судді: Грегуль О. В., та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року та касаційною скаргою, яка підписана представником Подолянко Тетяною Володимирівною, на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», Публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков