Справа № 141/618/22
Провадження №2/141/166/22
про залишення позовної заяви без руху
26 грудня 2022 року смт Оратів
Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, набутого в шлюбі, визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку, земельних ділянок та іншого майна,
19.12.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, набутого в шлюбі, визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку, земельних ділянок та іншого майна.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено вимоги майнового характеру щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, набутого в шлюбі, визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку, земельних ділянок та іншого майна.
Згідно з вимогами ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Відповідно до п.п.2 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі позовної заяви майнового характеру повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Положеннями п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995, роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а за її відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. Для її визначення за необхідності призначається експертиза.
Тягар доказування вартості майна несе позивач. У якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.
Як установлено судом, у позові вказано вартість спірного майна, проте з наданих позивачем документів неможливо встановити дійсну вартість майна на момент подачі позову до суду, що унеможливлює визначення правильності сплати судового збору.
Зокрема, як вбачається з позовної заяви, згідно договору купівлі-продажу будинку вартість будинку, розташованого в АДРЕСА_1 загальною площею 39,80 кв.м. становить 22 893 грн, в той час як позивачем у позовній заяві зазначено про збільшення площі будинку шляхом його перебудови та вказано вартість будинку 400000 грн, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надано, а також позивачем не надано доказів вартості спірного рухомого майна (предметів звичайної домашньої обстановки та побутових приладів).
Відтак, позивач має зазначити дійсну вартість майна на момент звернення до суду з заявленим позовом, надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна (висновок (звіт) про оцінку майна щодо нерухомого майна, договори купівлі-продажу, фіскальні чеки тощо щодо вартості рухомого майна) та сплатити судовий збір згідно ціни позову станом на час звернення з позовом до суду.
Також суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній технічний паспорт на житловий будинок, з якого можливо встановити інвентаризаційну вартість житлового будинку.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку що позовна заява хоча і містить ціну позову, однак відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна та відповідно дійсної ціни позову станом на час звернення з позовом до суду, що позбавляє суд можливості перевірити правильність визначення позивачем ціни позову та відповідно правильність сплати нею судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу терміну для усунення виявлених недоліків позовної заяви, оскільки позивачу потрібно надати належні докази на підтвердження вартості спірного майна та відповідно дійсної ціни позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, набутого в шлюбі, визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку, земельних ділянок та іншого майна залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.
Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.
Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Климчук