Справа № 191/2785/21
Провадження № 2/191/910/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 листопада 2022 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про повернення безпідставно набутого майна, -
30.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про повернення безпідставно набутого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. було вчинено виконавчий напис ( зареєстровано в реєстрі за № 3944) про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 1935/7537DCLRKPT від 23 липня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги № 02/10/2019- ФА від 02 жовтня 209 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за період з 26 лютого 2018 року по 29 листопада 2019 року в розмірі 11 914 грн. 92 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11 085 грн. 23 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 829 грн. 69 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом - 300 грн. 00 коп., а всього - 12 214 грн. 92 коп.
Зазначений виконавчий напис був переданий до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни для виконання. 27 лютого 2020 року приватний виконавець Русецька О.О. відкрила виконавче провадження ВП 61404888 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 12 214 грн. 92 коп.
11 березня 2020 року приватний виконавець Русецька О.О. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Крім того, 27 лютого 2020 року приватний виконавець винесла постанову про стягнення з боржника основної винагороди відповідно до ст. ст. 40, 45 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 1221 грн. 49 коп.
Також 27 лютого 2020 року приватний виконавець відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавчі провадження» винесла постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 569 грн. 00 коп., які слід стягнути з боржника.
За вищевказаним виконавчим провадженням з ОСОБА_1 підлягала стягненню грошова сума у розмірі 14 005 грн. 41 коп.
Позивач зазначає, що за період часу з 27 лютого 2020 року сума у розмірі 14 005 грн. 41 коп. була примусово стягнута з позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». На підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа.
Таким чином, виконавчий напис, на підставі якого з ОСОБА_1 було стягнуто спірні грошові кошти, був згодом визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тобто ці грошові кошти були стягнути з позивача безпідставно.
До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1935/7537DCLRKPT.
Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» за договором відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02 жовтня 209 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд».
Вказаний виконавчий напис був пред`явлений ТОВ ««Фінансова компанія «Аланд» до примусового виконання, а тому постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 27.02.2020 було відкрито виконавче провадження № 61404888.
Також приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 10.03.2020 року була винесена постанова ВП № 61404888 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
24.12.2020 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
20.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. була винесена постанова ВП №61404888 про закінчення виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно".
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладено, ст.ст. 525, 526, 611, 1054, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80-82, 141, 259, 263-265, 274, 279, ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про повернення безпідставно набутого майна, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. В. Твердохліб