ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4822/22 Справа № 176/583/21 Головуючий у першій інстанції: Кучма В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в період з 07 вересня 2001 по 14 липня 2020 року він працював на Інгульській шахті, яка є структурним підрозділом ДП «СхідГЗК». За весь час роботи у відповідача, він займав різні посади. Враховуючи тривалі трудові правовідносини позивача з відповідачем в шкідливих умовах праці, це зрештою негативно вплинуло на стан здоров`я та призвело до незворотних несприятливих наслідків для позивача у вигляді встановлення йому хронічного професійного захворювання. Пунктом 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 29 жовтня 2020 року, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії(пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В, ЛН другого ступеня; облітеруючий ендартеріїт нижніх кінцівок. ХАН другої стадії; неросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). П.15 даного акту передбачає, що раніше у позивача не було хронічних та супутніх захворювань. П.17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», в умовах охолоджуючого мікроклімату та обводнювальних виробок, пилу та недосконалість технологічного обладнання, механізмів, що призводять до перевищення ГДК при виконанні посадових обов`язків. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони: пил (кремнію діоксин кристалічний (SiO2) при вмісті в пилу від 10 до 70% ІІІ клас небезпеки 2,7 мг/м.куб. при нормі 2.0 мг/м.куб., рівень виробничого шуму до 107дБа при нормі 80 дБА, температура повітря робочої зони +10,9 +15,6 С при нормі +17, +26С, +1,8 при нормі +15 +21, рівень вологості 96% при нормі <60-95%. Згідно довідки МСЕК від 11 листопада 2020 року серії 12ААА №085879 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% у зв`язку з професійним захворюванням зазначено про потребу амбулаторного лікування, лікування в стаціонарі та стаціонарного лікування. Згідно довідки МСЕК від 11 листопада 2020 року серії 12 ААБ №568853 позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, в несприятливих умовах. Зі змісту виписки №10 із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що позивач має діагноз: ХОЗЛ І, легкий рецидивуючий перебіг, група В, фаза загострення. Пневмофіброз. Емфізема легень. ЛН І ст.. Остеоартроз ліктьових та колінних суглобів 1-2 ст. ПФС 1-2 ст. Хронічний двобічний кохлеоневрит. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта ІІ ст. Вертеброгенна двобічна цервікокранібрахіалгія та лівобічна радикулопатія S1. Виражений больовий синдром з м`язові-тонічними проявами. ПБХ І-ІІ ст. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, втрачено фінансову стабільність для нього самого та для його сім`ї, оскільки відновити стан здоров`я до задовільного неможливо. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням суму грошових коштів у розмірі 360000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року позов адвоката Мотуз О.В. поданого в інтересах ОСОБА_1 до ДП "Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди заподіяною ушкодженням здоров`я, задоволено частково. Стягнуто з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням - 120000 (сто двадцять тисяч) гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Стягнуто з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 - Мотуз О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду, збільшивши розмір стягнутої моральної шкоди зі 120000,00 грн. до 360000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2022 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Мотуз Олександра Володимировича - задоволено частково; рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року - змінено, зазначивши, що сума моральної шкоди підлягає стягненню з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

В апеляційній скарзі ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 60000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від ДП «СхідГЗК» надійшло клопотання від 26.08.2022 про розгляд справи за відсутності представника ДП «СхідГЗК».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та постанови апеляційного суду з ухваленням нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 у період з 07 вересня 2001 року по 14 липня 2020 року працював на Інгульській шахті, яка є структурним підрозділом ДП «СхідГЗК», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 7-9).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 29.10.2020, у ОСОБА_1 наявне професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В, ЛН другого ступеня; облітеруючий ендартеріїт нижніх кінцівок. ХАН другої стадії; неросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху) (а.с. 10-11).

П.17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», в умовах охолоджуючого мікроклімату та обводнювальних виробок, пилу та недосконалість технологічного обладнання, механізмів, що призводять до перевищення ГДК при виконанні посадових обов`язків.

Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони: пил (кремнію діоксин кристалічний (SiO2) при вмісті в пилу від 10 до 70% ІІІ клас небезпеки 2,7 мг/м.куб. при нормі 2.0 мг/м.куб., рівень виробничого шуму до 107 дБа при нормі 80 дБА, температура повітря робочої зони +10,9 +15,6 С при нормі +17, +26С, +1,8 при нормі +15 +21, рівень вологості 96% при нормі <60-95%. (а.с.10-11)

Згідно довідки МСЕК серії 12ААА №085879 від 11.11.2020 року ОСОБА_1 при первинному огляді визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% у зв`язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності, з датою переогляду 01.12.2021 (а.с.12)

Згідно довідки МСЕК серії 12ААБ №568853 від 11.11.2020 року позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, в несприятливих умовах. (а.с.13)

Зі змісту виписки №10 із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що позивач має діагноз: ХОЗЛ І, легкий рецидивуючий перебіг, група В, фаза загострення. Пневмофіброз. Емфізема легень. ЛН І ст. Остеоартроз ліктьових та колінних суглобів 1-2 ст. ПФС 1-2 ст. Хронічний двобічний кохлеоневрит. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта ІІ ст. Вертеброгенна двобічна цервікокранібрахіалгія та лівобічна радикулопатія S1. Виражений больовий синдром з м`язові-тонічними проявами. ПБХ І-ІІ ст. (а.с.14-16)

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснення, що відповідно до статті 237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач зазнав ушкоджень здоров`я, пов`язаних з виконанням ним трудових обов`язків в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача, у зв`язку з чим відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №085879 від 11.11.2020 року ОСОБА_1 при первинному огляді визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% у зв`язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності, з датою переогляду 01.12.2021; враховуючи тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку з ушкодженням здоров`я, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 120000,0 грн, яка спричинена втратою здоров`я, отриманням професійного захворювання під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Суд звертає увагу що заявлений в позовній заяві розмір моральної шкоди в сумі 360000,00 грн. є неспівмірним, завищеним та таким, що визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, приймає до уваги, що на час подання позову позивачу встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності тимчасово; врахувала характер ушкодження здоров`я позивача, який свідчить про перенесення останнім фізичного болю, необхідність вживати заходів на підтримання здоров`я та витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 120000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія також приймає до уваги, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

При визначенні розміру моральної шкоди колегія приймає до уваги доводи відповідача - апелянта ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат". Твердження апелянта щодо недоведеності як факту спричинення позивачу моральної шкоди, так і її розміру - є безпідставними, необгрунтованими та спрямовані на ухилення роботодавця від відшкодування моральної шкоди працівнику за наявності об"єктивних обставин, що встановлені у даній справі, які свідчать про доведеність підстав для часткового задоволенні позовних вимог.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неутримання податків із суми відшкодування моральної шкоди позивачу.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки станом на 01 січня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становить 6500,00 грн., а сума стягнутої моральної шкоди в розмірі 120000,00 грн. значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (6500*4=26000,00 грн.), суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що стягнута з відповідача на користь позивача сума моральної шкоди повинна бути стягнута без утриманням податків та зборів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" щодо неспівмірності розміру стягнутої судом моральної шкоди з відповідача на користь позивача не враховано при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції.

За статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Враховуючи вимоги процесуального закону постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2022 року, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Мотуз Олександра Володимировича - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова