Номер провадження: 22-ц/813/5549/22
Справа № 521/4124/21
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала з 2002 року по 2005 рік у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2005 року був розірваний. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Зазначала, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2005 року з відповідача були стягнуті на утримання сина аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, а саме з 08 грудня 2005 року до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття та в даний час є студентом 1 курсу, групи КА-07 Інституту прикладного системного аналізу Київського політехнічного інституту імені І. Сікорського, денної форми навчання за держзамовленням, строком навчання до 30 червня 2024 року.

Позивачка зазначала, що навчання сина вимагає значних витрат, тому її доходів на належний рівень матеріального забезпечення його потреб на навчання не вистачає, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату.

Всі ці обставини свідчать про те, що син потребує матеріальної допомоги.

Вважає, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним, не є особою похилого віку чи інвалідом, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на навчання сина.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2024 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 24 березня 2021 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ОСОБА_3 навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 таку допомогу може надавати, що підтверджується наданими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення при розгляді справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт вказує, що враховуючи його матеріальний стан він не має можливості надавати матеріальну допомогу сину, оскільки крім повнолітнього сина ОСОБА_3 є також малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апелянт вказує, що також перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 в якої є неповнолітня донька ОСОБА_6 , яка проживає разом з ними.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки вказаним письмовим доказам.

Відзиву на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.01.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

28.01.2022 року на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 17.01.2022 року апелянтом подано заяву якрю усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.02.2022 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання було відкрито.

29 вересня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду справу було призначено до розгляду.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки справа за ознаками ціни позову є малозначною (п.1ч.6ст.19 ЦПК України).

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що сторони з 2002 року по 2005 рік перебували у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2005 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №930 від 29 листопада 2005 року (а.с.8).

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.7).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2005 року з відповідача на користь ОСОБА_2 і на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, а саме 08 грудня 2005 року до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією виконавчого листа (а.с.9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 5 вересня 2020 року є студентом 1 курсу, групи КА-07 Інституту прикладного системного аналізу Київського політехнічного інституту імені І. Сікорського, денної форми навчання за держзамовленням, строком навчання до 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою від 16 грудня 2020 року за №381 (а.с.3).

Відповідно до довідки ТОВ «Інтобуд» позивачка працює на посаді економіста з фінансової роботи фінансової служби з 03 липня 2019 року по теперішній час, її сукупний дохід складає 5150,00 грн. на місяць, а сума до виплати складає 4950,75 грн (а.с.10).

Мотивувальна частина

застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 таку допомогу може надавати, що підтверджується наданими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру аліментів у розмірі ј частини від всіх видів заробітку, судом першої інстанції було враховано вище зазначені правові норми, відсутність утриманців та ненадання доказів об`єктивної неможливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про непрацевлаштованість відповідача не є підставою для звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти на навчання, оскільки обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків.

При цьому, ОСОБА_1 є працездатною особою та здатний забезпечити свої мінімальні потреби та потреби повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням, доказів про існування у нього обмежень до праці за станом здоров`я, або з інших поважних причин немає.

Твердження апелянта про те, що на його утриманні перебуває на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_6 не підтверджені будь-якими доказами.

У справі, що переглядається апеляційним судом таких обставин не встановлено.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова