Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Крегул М.М.,
при секретарі судового засідання Тимко М.В.,
представника позивача - адвоката Мельника Я.Ю.,
представника відповідачів : Фаркаш С.В.
Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» та третьої особи ТОВ «Континент інвест груп» - адвоката Радь І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача 1: ОСОБА_3 , відповідача 2: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідача 3: Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідача 4: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент інвест груп», про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, зобов`язання вчинити дії, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом до ОСОБА_3 , Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп», про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, зобов`язання вчинити дії.
Наприкінці червня 2021 року ОСОБА_2 отримала письмову відповідь за підписом ОСОБА_4 на колективну скаргу, де зазначено, що територія на якій розташовано будівлю банку «РОДОВІД» та якій планується власником ділянки та будівлі реконструювати під торгово-житловий комплекс, згідно генплану міста Ужгорода, віднесено до території змішаної громадської та житлової забудови.
Також позивач зазначає, що 10 лютого 2020 року ОСОБА_3 наказом начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради О. Боршовським за № 23-М затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20, назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу, гранично допустима висотність будівлі - 17,5 м від найнижчої планувальної відмітки землі до верхньої конструктивної відмітки даху, за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, цільове призначення: інша комерційна діяльність. Дані містобудівні умови та обмеження для проектування даного об`єкта суперечать чинному законодавству України і порушують законні права та інтереси ОСОБА_2 ..
Зокрема, вказує на те, що будівництво торгово-житлового комплексу, загальна поверховість будівлі 5 (п`ять) поверхів за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, не передбачено Генеральним планом міста Ужгорода, оскільки дана територія призначена для садибної житлової забудови, де поверховість будинків не може перевищувати 3-х поверхів; дозвіл на забудову вказаної земельної ділянки дано без зміни її цільового призначення; неправомірно змінена конфігурація вищевказаної земельної ділянки та не розроблено історико-архітектурний опорний план.
У позові позивач просить скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №12/03-01/20 від 10.02.2020 р., видані ОСОБА_3 , назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 211010000:29:001:0005 та зобов`язати відповідача ОСОБА_3 за власні кошти у двомісячний термін після набуття рішенням законної сили привести земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, до попереднього стану який існував станом на червень місяць 2021року, а саме: до отримання 13.07.2021 року дозволу на будівництво, клас наслідків СС2, назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 .
31.08.2021 року відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп», про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, зобов`язання вчинити дії - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
06.10.2021року представником Відповідача - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» головою правління Тегза І.І. подано до суду відзив на позовну заяву, де зазначає про необґрунтованість позовної заяви.
Як основу для своїх обґрунтувань та заперечень поданої позовної заяви Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» зазначає про відсутність у позивача складових для звернення до суду за захистом порушеного права. Наголошує та тому, що земельна ділянка, на якій ведеться будівництво, за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, не перебуває в спорі, на неї не претендує позивач та у останнього відсутні факти порушення його майнових прав. Також зазначає про відсутність в долучених до позовної заяви додатках будь-яких доказів, які б підтверджували підстави позову, а серед додатків тільки відповідні звернення позивачки до контролюючих органів та до органу місцевого самоврядування стосовно проведення будівельних робіт чи зняття родючого шару ґрунту за адресою земельної ділянки в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 вказує , що питання зміни конфігурації земельної ділянки ОСОБА_3 , яке ніби то вплинуло на права позивача, на думку Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» спростовується доказами, наданими представником позивача, в додатку до клопотання від 09.09.2021 року, а саме відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Ужгородської міської ради № 622/15.01-14 від 05.08.2021р. та відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № Б-275/0-668/6-21 від 26.08.2021р. У відзиві зазначає також про те , що позивач помилково застосовує спеціальне законодавство яким врегульовано питання містобудування, зокрема ст.29 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» , шо визначає вичерпний субєктний склад правовідносин в сфері видачі та скасування містобудівних умов та обмежень та до цих субєктів будь яка фізична особа, яка не зверталася за видачею містобудівних умов та обмежень і не є їх володільцем не належить. Так. Ст.6 ЦК України визначено право особи та способи якими зацікавлена особа може захищати своє порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес , проте, якщо особа зловживає таким правом , то суд, відмовляє у захисті такого. У відзиві також вказує на те, що 28.04.2021 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 2-р(ІІ)2021 у справі №3-95/2020(193/20 за конституційною скаргою ПАТ КБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» щодо відповідності Конституції України ч.3 ст.13 ч.3 ст.16 ЦК України . Так за наслідками розгляду справи Конституційний Суд України визнав такими, що відповідають Конституції України зазначені положення ЦК України та констатував, що оспорювані приписи встановлюють для учасників цивільних відносин заборону порушувати межі здійснення цивільних прав, а також дають суду прав відмовити в захисті цивільного права в разі порушення особою вимог ч.2-5 ст.13 ЦК України тобто, містять вказівку на юридичні наслідки дій особи , що їх не може бути кваліфіковано, як умови підстави або міри цивільно-правової відповідальності. Проте, такі дії не можуть бути захищені через їх недобросовісність. ОСОБА_5 зазначає і те, що з позовіної заяви ОСОБА_2 та доданих до неї доказів вбачається не тільки необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, але і зловживання позивачкою правом на звернення до суду із підставою ніби то захистити її порушені права та інтереси.
25.11.2021 року Закарпатським апеляційним судом залишено ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2021 року про відмову у забезпеченні позову за заявою позивача ОСОБА_2 без змін.
17.01.2022 року Ужгородським міськрайонним судом розглянуто заяву ОСОБА_2 про забезпечння позову та у задоволенні такої - відмовлено.
25.01.2022 року представником позивача адвокатом Мельник Я. Ю. на підставі ст. 43 81ЦПК України подано клопотання про долучення письмових доказів , що мають значення для справ з метою всебічного повного та об`єктивного розгляду справи,
Представником Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Ужгородської міської ради начальником - Зотовою О. до суду подано клопотання про виключення неналежного відповідача по цивільній справі та розгляд справи за їх відсутності від 21.10.2021 року. Подане клопотання представник відповідач мотивує тим, що згідно Постанови КМУ від 23.05.2011 року за №553 управління державного архітектурно-будівельного контролю здійснює встановлені відповідно до чинного законодавства заходи пов`язані з перевіркою дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Зазначає, що з огляду на ту обставину, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Ужгородської міської ради не надавало жодних документів, які позивач оспорює в суді та не вчиняло дій по відношенню до предмету спору, вважає своє клопотання обґрунтованим та належним, просить розглянути справу за відсутності їх представника.
24.06.2022 року відповідно до Ухвали суду у задоволенні клопотання представника відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Зотової О. , про виключення неналежного відповідача по цивільній справі відмовлено та закрито підготовчого провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті.
18.10.2022року , 28.11.2022року, представником відповідачів ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп» адвокатом Радь І.І. до суду подано заяву про скасування заходів забезпечення позову вжитих згідно Ухвали Закарпатського апеляційного суду від 10.05.2022р., додаткові письмові пояснення про скасування заходів забезпечення позову , клопотання про поновлення строку на долучення доказів по справі, що мають важливе значення для справи та з метою всебічного повного та об`єктивного розгляду справи .
28.11.2022 року згідно Ухвали суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_3 та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп» адвокатом Радь І.І. про скасування вжитих згідно Ухвали Закарпатського апеляційного суду заходів забезпечення позову .
Інші відповідач у справі Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради та третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнтинент інвест групп» не скористались наданим їм правом на подання відзиву чи письмових пояснень по справі, участь уповноваженого представника по справі не забезпечили.
У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп» -адвокат Радь І.І. заперечив проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Підтримав позицію висловлену у поданному до суду письмовому відзиві Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» та письмових поясненнях поданих до суду про скасування заходів забезпечення позову. Зазначив , що цільове призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а саме землі іншої комерційної діяльності , та обєкт будівництва визначений, як торгово-житловий комплекс, тобто, з основною торговою функцією , про що визначено у дозвільних та проектних документах на будівництво, що долучені до матеріалів справи . Зокрема вказав, що у наданому до суду висновку за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 13.10.2022р. зазначені параметри будівлі за адресою АДРЕСА_1 та вирахувано експертом, що площа комерційних приміщень -1727,31 м.кв , торгова площа 450.00м.кв. площа квартир -1138.17м.кв. та загальна площа будівлі -3858.79 м.кв. площа земельної ділянки -2063м.кв. А тому, арифметичний розрахунок представника позивача адвоката Мельник Я.Ю. про ніби то 2213.06 м.кв. житлової площі забудови на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1 , жодним чином документально не підтверджено та такі доводи представника позивача не можуть судом бути прийняті до уваги. Зазначив, що відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000» на рівні двох розрядів коду , будівля відноситься до п.12 «Будівля нежитлова» , оскільки , відсоток комерційних та торгових площ становить 56.4 % , що відноситься до вказаного розділу. Також наголосив, що відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2022року у справі №260/3467/22 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» до ГУ Держгеокадастр у Закарпатській області , судом було визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру при складанні Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки в АДРЕСА_1 за №701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021року, на який посилається позивач у своєму позові, як на доказ порушення відповідачем земельного законодавства. Також зазначив, що на його вимогу слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надано постанову від 07.11.2022р. про закриття кримінального провадження від 07.11.2022року в рамках якого здійснювалось досудове розслідування та було проведено судово-будівельну експертизу об`єкту будівництва в АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 в судовому засіданні зауважив на відсутності наведення позивачкою фактів порушення її будь яких майнових прав у зв`язку з проведенням відповідачем будівництва за адресою АДРЕСА_1 , оскільки, ОСОБА_2 не є власником нерухомого майна за адресою у АДРЕСА_1 поз.2., таке за останньою не зареєстроване у визначеному законом порядку, а також зазначив про відсутність спору чи претендування позивача на суміжну ділянку а відтак , і на відсутність порушенного права за захистом якого звертається позивачка.
Представником відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради начальником - Зотовою О. до суду подано письмове клопотання про відсутність можливості прийняти участь у судовому засіданні та розгляд справи за їх відсутності
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили.
Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Мельник Я.Ю., представника відповідачів ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп» - адвоката Радь І.І., дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І., зареєстрований в реєстрі за №227, відповідач ОСОБА_3 набув у власність будівлю літ. А, Б загальною площею 270,9 м.кв., що розташована за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою АДРЕСА_1 .
Як встановлено судом та підтверджується наданими суду матеріалами справи, що на земельній ділянці ОСОБА_3 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою АДРЕСА_1 , знаходилась тривалий час будівля Закарпатської філії ВАТ «Родовід Банк» , про що свідчать долучені позивачем копії державного акту на право приватної власності серії ЗК №001229 від 15.09.2006 року та зазначений вище договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 року, за яким будівлі та вказана земельна ділянка перейшли у власність відповідача ОСОБА_3 ..
Згідно вказаних вище документів, що посвідчують та посвідчували право власності на земельну ділянку площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що цільове призначення вказаної ділянки інша комерційна діяльність. Дана обставина не заперечується представниками сторін і в судовому засіданні .
Так, в Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 року за №12/03-01/20, що є предметом спору, вказане цільове призначення земельної ділянки площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою АДРЕСА_1 інша комерційна діяльність, категорія земель землі житлової та громадської забудови, функціональне призначення для будівництва та обслуговування торгово-житлового комплексу.
В п. 3 Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 року за №12/03-01/20, що є предметом спору зазначено про те, що згідно з Генеральним планом міста Ужгорода, що затверджений рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання 04.06.2004 №313, земельна ділянка розміщена на території історично сформованої змішаної житлової та громадської забудови. Гранично допустима висотність будівлі 17,5 м від найнижчої планувальної відмітки землі до верхньої конструктивної відмітки даху, максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 45%.
Відповідно до п. 5 Містобудівних умов та обмеженнь від 10.02.2020 року за №12/03-01/20, що є предметом спору, зазначено, що об`єкт будівництва знаходиться поза межами зон з планувальними обмеженнями охоронних зон пам`яток культурної спадщини, зон охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду, прибережних захисних смуг.
В судовому засіданні вказані обставини не оспорюються сторонами та не спростовуються іншими матеріалами судової справи чи наявними в розпорядженні суду доказами.
Так, з матеріалів справи вбачається та підтверджується сторонами і укладення відповідачами в подальшому договору суперфіцію від 02.06.2021 року за №735, що надало право Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» здійснювати будівництво торгово-житлового комплексу, за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 в порядку визначеному статтею 413 ЦПК України.
Як встановлено судом з наданих представником позивача листів, скарг від 22.07.2021року, що наявні у матеріалах справи, такі містять дані про неодноразові звернення позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Мельник Я.Ю. до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області та до правоохоронних органів стосовно проведення будівельних робіт в АДРЕСА_1 , на підставі оспорюваних містобудівних умов та обмежень та про незаконність їх видачі, про порушення норм земельного законодавства, на які вказує позивач у позовних вимогах.
Як встановлено судом з листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю за № 622/15.01-14 від 05.08.2021року адресованного ОСОБА_7 , на подану скаргу від 22.07.2021р. повідомлено, що питання відповідності намірів забудови земельної ділянки її цільовому призначенню розглядається на стадіїї отримання замовником містобудівних умов та обмежень де згідно п.4 ч.5 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» це відображається. Невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації згідно п.3 ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Зазначено також , що замовником ОСОБА_8 було отримано містобудівні умови та обмеження №12/03-01/20 від 10.02.2020р., що свідчить про відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. На рахунок конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером повідомлено, що замовником замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 , в натурі , з метою уточнення конфігурації , без змін площі земельної ділянки. В результаті чого , конфігурація земельної ділянки в АДРЕСА_1 , була відкорегована і накладення меж земельної ділянки на комунальну територію земель м.Ужгорода прибрано. Нову конфігурацію земельної ділянки занесено до Державного земельного кадастру.
З дослідженої в судовому засіданні копії акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року та акту обстеження земельної ділянки № 701-ДК/151/АО/10/01/-21 від 17.08.2021 року, слідує, що Головним управлінням Держгеокадастру в Закарпатській області проведено перевірку за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 211010000:29:001:0005 , згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.08.2021 року № 701-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», проведеної на підставі розгляду скарги гр. ОСОБА_2 від 22.07.2021 р. № б/н.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).
Згідно зі статтею 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Так, відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом статті 24 Закону України «Про планування і забудову територій» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону.
Згідно з вимогами частини 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Пунктом п`ятим постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).
З урахуванням змісту вище наведених правових норм, вбачається, що вимоги про знесення нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, перебудову такого майна, а в даному випадку вимога позивача ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача ОСОБА_3 за власні кошти у двомісячний термін після набуття рішенням законної сили привести земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, до попереднього стану який існував станом на червень місяць 2021року, а саме: до отримання 13.07.2021 року дозволу на будівництво, клас наслідків СС2, назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 ; можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.
Вирішуючи даний спір, суд повинен насамперед встановити факт порушення прав позивача ОСОБА_2 .
Наявність у позивача ОСОБА_2 цивільного інтересу, який полягає в прагненні користуватися своєю земельною ділянкою у АДРЕСА_2 , у повній відповідності до її призначення, не потребує доказування, однак, такий цивільний інтерес не може підмінювати собою конкретні обставини, якими позивач обґрунтовує фактичне порушення відповідачами його законного цивільного інтересу, та необхідності їх доказування.
Як зазначено судом вище, порушення своїх прав ОСОБА_2 у подані до суду позовній заяві обґрунтовує тим, що: 1) наявна невідповідність Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 року за №12/03-01/20 виданих ОСОБА_3 , з огляду на віднесення території забудови по Генеральному плану до земель «для садибної житлової забудови», а відтак, є неможливим будівництво торгово-житлового комплексу та об`єкту більше 3-ох поверхів; недотримано правила співвідношення цільового призначення та функціонального призначення території забудови (порушення норм ч. 2,4 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»; здійснено вихід земельної ділянки території забудови на пішохідну зону та на землі загального користування Ужгородської міської ради; відповідачами нівельовано необхідності розроблення історико-містобудівних обґрунтувань для будівництва торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 .
Тобто, як вбачається з поданої до суду позовної заяви , підставами для звернення до суду позивач зазначає порушення відповідачами норм та вимог чинного законодавства, але в той же час не наводить порушення своїх прав, чи наявність будь-якого майнового інтересу, спору стосовно земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 .
Стосовно порушення прав позивача внаслідок порушення відповідачами будівельних норм та правил, містобудівної документації при видачі та затвердженні Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 року за №12/03-01/20 суд зазначає також наступне.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з досліджених у судовому засіданні затвердженних Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради Містобудівні умови та обмеження від 10.02.2020 року за №12/03-01/20 посилання позивача на невідповідність Містобудівних умов та обмежень від 10.02.2020 року за №12/03-01/20 виданих ОСОБА_3 , з огляду на віднесення території забудови по Генеральному плану до земель «для садибної житлової забудови», а відтак, є неможливим будівництво торгово-житлового комплексу та об`єкту більше 3-ох поверхів, спростовуються доданими до матеріалів справи витягами з містобудівної документації від 12.09.2022 року за №5/05-06/22 та відповіддю Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 04.10.2022 року за №26.01-14/93.
Так, як встановлено з листа начальника Управління містобудування та архітектури від 04.10.2022р за №26.01-14/93 ОСОБА_9 , наданого на адвокатський запит представника відповідача адвоката Радь І.І. , у відповідності до генерального плану м. Ужгород, що затверджений рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання 04.06.2004 №313, та відповідно до викопіювання з генерального плану міста Ужгород, будівля за адресою АДРЕСА_1 , дозвільні документи якої оспорюються розміщена на території адміністративних та громадських установ позначка 22 , яка ідентифікується згідно специфікації генерального плану, як «Банк».
Як встановлено з даних Управління містобудування та архітектури (лист відповідь від 04.10.2022 за №26.01-14/93), на час розроблення генерального плану міста (корегування окремих розділів), затвердженого рішенням №313 від 04.06.2004року такого поняття, як План зонування території (ЗОНІНГ) не існувало, як і Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДБН Б.1.1-22:2017 «Склад та зміст плану зонування територій». Планування та забудова населених пунктів розроблялась у відповідності до ДБН 360-92**, згідно із яким, вся фінкціонувально-планувальна структура міських поселень розроблялась відповідно до розділу 2-Загальна організація міських і сільських поселень. Згідно із п.2.2, до сельбищної території входили ділянки житлових будинків, громадських установ, будинків і споруд, у т.ч. навчальних проектних, науково-дослідних та інших інститутів без дослідних виробництв внтурішньосельбищна вулично-дорожна і транспортна мережа, а також площі, парки, сади, сквери, бульвари, інші об`єкти зеленого будівництва й місця загального користування.
Відповідно до п.3.21а* у районах садибної забудови розміщення об`єктів соціальної сфери було передбачено на територіях загального користування на спеціально відведених ділянках, у складі громадських центрів або у вигляді окремих споруд. Допускалося розміщення цих об`єктів у будинках на садибних ділянках при обов`язковому дотриманні державних будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил та наявності вільної території для забезпечення розмірів земельних ділянок під об`єкти відповідно до вимог ДБН, які діяли на той час.
На території, на яку було надано оспорювані Містобудівні умови та обмеження №12/03-01/20 від 10.02.2020року, згідно генплану міста було розташовано будівлю банку «РОДОВІД» (поз.22). Вся прилегла територія вздовж АДРЕСА_1 , історично сформована із одно-, двох, - та багатоквартирних малоповерхових будинків що повністю відповідає як генеральному плану так і існуючій забудові кварталу, і тому територія забудови віднесена Ужгородською міською радою до земель житлової та громадської забудови, видано МУО для будівництва та обслуговування торгово-житлового комплексу.
У відповідності до генерального плану м. Ужгород, що затверджений рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання 04.06.2004 №313 будівля колишнього банку «РОДОВІД» розміщена на території установ та підприємств обслуговування Г-1, а позначка 47 ідентифікується згідно специфікації генерального плану , як «Банк».
Разом з тим, згідно відповіді Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 04.10.2022 року за №26.01-14/93 вказано, що на території, на яку було надано МУО №12/03-01/20, згідно генплану міста було розташовано будівлю банку «РОДОВІД» (поз.22), вся прилегла територія вздовж АДРЕСА_1 , історично сформована із одно-, двох, - та багатоквартирних малоповерхових будинків що повністю відповідає, як генеральному плану, так і існуючій забудові кварталу, тобто, цим листом надається роз`яснення, щодо причин ідентифікації досліджуваної ділянки в містобудівних умовах та обмеженнях вказано як таку, що історично сформована із змішаної житлової та громадської забудови.
Таким чином, територія ділянки, що забудовується знаходиться на території змішаної громадської та житлової забудови, що в цілому вказано і на генеральному плані, так як «банк» це громадська забудова, а поряд розташована житлова забудова.
Суд приходить до висновку, що з огляду на наведені вище досліджені в судовому засіданні докази та документи, необґрунтованим є і твердження позивача та його представника адвоката Мельник Я.Ю. стосовно допустимих будівництвом норм поверховості будинків, за адресою АДРЕСА_1 , а саме не більше 3-ох поверхів
Як встановлено у судовому засіданні з Витягу з пояснюючої записки до «Детального плану території, обмеженої вулицями Орлиною, Кошицькою, Собранецькою, Керченською та територією житлового комплексу «5 Авеню», що затверджений рішенням ІІ сесії VIII скликання №86 від 02.02.2021року встановлено: «Переважні, супутні і допустимі види використання території» Житлові зони: Ж-5 - зона змішаної багатоквартирної житлової забудови та громадської забудови (5-9 поверхів).
Так, з зазначених документів слідує, що позивач помилково доводить невідповідність містобудівного розрахунку, цільового призначення земельної ділянки та проектної документації та стверджує про проведення будівництва житлового будинку.
Щодо цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2063 га, а саме до земель - іншої комерційної діяльності, то слід зазначити , що об`єкт будівництва у наданій суду проктній документації визначений, як торгово-житловий комплекс, тобто , ключовою є торгова функція, і це зазначено у всіх дозвільних та проектних документах, що наявні в матеріалах судової справи.
Отже, на підставі «Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000», - на рівні двох розрядів коду будівля по АДРЕСА_1 , відноситься до підрозділу 12 "Будівля нежитлова", оскільки відсоток комерційних та торговий площ становить 56,4%, що відносяться до цього підрозділу, - на рівні трьох розрядів - до групи 123 "Будівлі торговельні ", тому що торгові площі переважають в складі комерції на рівні чотирьох розрядів - до класу 1230 - " Будівлі торговельні ", тому що торгові плащі займають більшу частку займає найбільший відсоток (30%) загальної площі в межах групи, відноситься до класу «1230 «Будівлі торговельні». Отже «Будівлі торговельні» не суперечать цільовому призначенню земельної ділянки іншої комерційної діяльності та категорія земель землі житлової та громадської забудови, про що зазначив судовий експерт.
Судом також встановлено, що матеріалами справи підтверджується проведення відповідних земельно-технічних робіт по розробленню та затвердженню технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі, якою відповідно було змінено конфігурацію земельної ділянки.
Такі обставини також підтверджуються відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю від 05.08.2021 року за №622/15.01-14.
Зокрема, представник позивача адвокат Мельник Я.Ю. у судовому засіданні підтвердив той факт, що відповідач ОСОБА_3 вжив дій по зміні конфігурації земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 в межах належної йому площі.
У зв`язку з чим, дана підстава зазначена позивачем у позові не може братись судом до уваги, а обґрунтування про ніби то відсутність погодження з боку позивача ОСОБА_2 на технічній документації не мають відношення до предмету спору та вимог, які ставить позивач у позові.
Однак, судом враховується та обставина, що позивачем спростовано доводи з цього приводу в обґрунтування підстав позову, оскільки , ним долучено до справи витяг з протоколу №79 засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 05.11.2020 року, згідно якого встановлено, що Ужгородська міська рада в особі вказаної комісії по межових спорах погодила ОСОБА_3 межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Судом також звертається увага на зазначені позивачем підстави позову в частині необхідності попереднього розроблення історико-містобудівних обґрунтувань для отримання спірних Містобудівних умов та обмежень за №12/03-01/20 від 10.02.2020 року, оскільки дане посилання та обґрунтування позивача спростовується відповіддю Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 04.10.2022 року за №26.01-14/93 та доданого до нього викопіювання з історико-архітектурного опорного плану території, а також п. 5 Містобудівних умов та обмежень від 10.02.2020 року за №12/03-01/20, що є предметом спору.
У вищевказаних документах зазначено, що об`єкт будівництва за адресою у АДРЕСА_1 , знаходиться поза межами зон з планувальними обмеженнями охоронних зон пам`яток культурної спадщини, зон охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду, прибережних захисних смуг.
Суд також вважає за необхідне окремо зазначити стосовно Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року. Так, наданий суду позивачем в якості доказу Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року наразі не може бути оцінений , як належний та допустимий доказ у справі, адже ним не може встановлюватись порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Як вбачається з акту перевірки у такому зазначено те, що згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює саме центральний орган виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері земельних відносин .
Як встановлено судом, 17.08.2021року Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області за наслідком проведеної перевірки за адресою: у АДРЕСА_1 , як це підтверджується матеріалами судової справи, направило своє бачення можливого на їх думку порушення законодавства до Ужгородської міської ради та його структурних підрозділів, для прийняття відповідного рішення чи дій в межах їх компетенції. Однак, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено представниками сторін жодних приписів за результатами складеного акту перевірки від 17.08.2021р. центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин не складалось.
Натомість, як вбачається з наданої суду копії рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2022року у адміністративній справі №260/3467/22 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про визнання протиправним дій щодо проведення перевірки та складання акту, то судом було визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо встановлення порушень вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та щодо встановлення відповідності чи невідповідності містобудівних умов та обмежень на дату їх видачі вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності « при складанні Акту перевірки №701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021року . В частині вимоги про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській областіивід 04.08.2021року №701-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства , використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності судом відмовлено.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні документальні докази на підтвердження того, що земельна ділянка , що має цільове призначення - іншої комерційної діяльності з кадастровим номером 211010000:29:001:0005, площею 0,2063 га, що розташована у АДРЕСА_1 не передбачає будівництво торгово-житлового комплексу, чи така земельна ділянка виступає /знаходиться частково на пішохідній зоні по вул.Собранецькій чи на землях загального користування , зокрема, під`їздів /підхід до будинку позивача ОСОБА_2 та потребує необхідності розроблення історико-містобудівних обгрунтувань, про що зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві .
Окрім того, суд бере до уваги ст. 316 ЦК України, якою визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною 4 статті 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Однак, оспорюючи містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №12/03-01/20 від 10.02.2020р. видані ОСОБА_3 , позивач жодним чином не наводить наявність у неї дійсних прав чи охоронюваного законом інтересу на земельну ділянку та нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 поз.2,, які підлягають захисту або відновленню. Не заслуговує на увагу і та позиція, що позивач ОСОБА_2 є власником нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , проживає там та будівництво торгово-житлового комплексу може призвести до негативних наслідків, чи пошкодження житлового будинку позивача, адже, жодного доказу з цього приводу суду не надано.
Вказаний висновок суду зумовлює також відсутність необхідності у більш детальному аналізі, перевірки та дослідженні хронології подій щодо процедурних моментів прийняття відповідачем оспорюваних за предметом позову рішень, оскільки судом не встановлено фактичних даних, які б свідчили про порушення прав позивача ОСОБА_2 внаслідок ситуації, що склалася по справі.
Таким чином, ОСОБА_2 не доведено суду і наявність безпосереднього відношення (дійсного речового права) по відношенню до предмету спору, яким вона та її представник обґрунтовують своє право на звернення до суду з позовною заявою. Жодним доказом у справі не стверджується та обставина, що позивач ОСОБА_2 позбавлена права користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 поз.2 , не доведено і безпосереднє порушення прав ОСОБА_2 саме будівництвом торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 , чи істотне відхилення чи порушення при видачі Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 року за №12/03-01/20 від діючої містобудівної документації, про яку зазначає позивач в мотивувальній частині позовної заяви.
Що стосується земельної ділянки за кадастровим номером 211010000:29:001:0005, площею 0,2063 га, що розташована у АДРЕСА_1 , то право власності на таку набуто ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. В ході розгляду справи не встановлено, та не доведено, що ОСОБА_3 , якому видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №12/03-01/20 від 10.02.2020р. та належить, на даний час земельна ділянка по АДРЕСА_1 , чи інші особи, які здійснюють будівництво торгово-житлового комплексу за вказаною адресою, діяли неправомірно або незаконно при набутті права власності на таку ділянку, або, що використовують таку не за призначенням чи всупереч нормам закону.
Позивачем не наведено також і доказів того, що у зв`язку з придбанням у власність відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , змінився режим користування зазначеною вище земельною ділянкою по відношенню до того, коли ця ж земельна ділянка перебувала на правах власності у АТ «Родовід Банк».
Положення статті 16 ЦК України передбачають захист цивільних прав та інтересів судом та визначають способи такого захисту, і встановлюють, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ефективним засобом захисту є такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідком, спричиненим цим порушенням.
З урахуванням наведених вище норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Такого правового висновку притримується Верховний Суд України, зокрема у своїх постановах від 25.12.2013 року у справі №6-78цс13, від 09.12.2015 року у справі № 6-849цс15 та в ухвалі від 01.04.2015 року у справі №6-5023св15.
Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів .
Крім того, суд зважає, що відповідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Так, в рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року в справі №1-10/2004 Конституційний суд України визначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти , як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Так, частиною 1 статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності повинно бути дотримано приписи справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З огляду на вище наведене, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав в задоволенні позовних вимог позивача , а відповідно і відсутні підстави для стягнення судових витрат в порядку норми ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У задоволенні позовної заяви адвоката Мельника Ярослава Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача 1: ОСОБА_3 , відповідача 2: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідача 3: Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідача 4: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент інвест груп», про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 1: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідач 2: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради (код ЄДРЮОФОППГФ 33868924, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, фактична адреса: 88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4).

Відповідач 3: Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради (код ЄДРЮОФОППГФ 33868924, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, фактична адреса: 88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4).

Відповідач 4: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» (код ЄДРЮОФОППГФ 44318557, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 71).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент інвест груп» (код ЄДРЮОФОППГФ 40894062, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Локоти, 27).

Повний текст рішення складено та проголошено 15.12.2022 року о 16 год. 25 хв..

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул