Справа № 473/4586/14-ц
УХВАЛА

іменем України

"17" травня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М. при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2014 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк стягнуто заборгованість за кредитним договором №004-14557-100413 від 10 квітня 2013 року, яка виникла станом на 16 липня 2014 року в сумі 68373 гривень 32 копійок, в тому числі заборгованість за кредитом 40832,61 грн., прострочене тіло кредиту 9141,65 грн., заборгованість за відсотками 18399,06 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн., а також судовий збір в розмірі 683,73 грн.. Рішення набрало законної сили.

20.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір №249/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» своє право вимоги за кредитним договором №004-14557-100413 від 10.04.2013 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10.12.2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №473/4586/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-14557-100413 від 10.04.2013 року, на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (код ЄДР 112 м. Київ вул.. Авіаконструктора І. Сікорського,8).

29.12.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист 473/4586/14-ц, який ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» отримано лише 30.12.2021 року.

Представник заявника просив посилаючись на те, що обумовлений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений з поважних причин, просив заяву задовольнити.

В судове засіданні представник заявника не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви у їх відсутності та просив заяву задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися на адресу суду надіслали відзив на заяву, в якому просили відмовити в задоволенні заяви та розглядати справу у їх відсутності.

Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2014 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк стягнуто заборгованість за кредитним договором №004-14557-100413 від 10 квітня 2013 року, яка виникла станом на 16 липня 2014 року в сумі 68373 гривень 32 копійок, в тому числі заборгованість за кредитом 40832,61 грн., прострочене тіло кредиту 9141,65 грн., заборгованість за відсотками 18399,06 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн., а також судовий збір в розмірі 683,73 грн.. Рішення набрало законної сили.

20.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір №249/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» своє право вимоги за кредитним договором №004-14557-100413 від 10.04.2013 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10.12.2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №473/4586/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-14557-100413 від 10.04.2013 року, на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (код ЄДР 112 м. Київ вул.. Авіаконструктора І. Сікорського,8).

29.12.2021 року було видано виконавчі листи по цивільній справі №473/4586/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-14557-100413 від 10.04.2013 року.

Нормами ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Зокрема, для пред`явлення до виконання виконавчих документів законом встановлений строк в три роки. Строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За приписами ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України рішення суду є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Норми ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, зокрема, пред`явлення виконавчого листа до виконання; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, поважність причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.). Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України"). Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необгрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13 ).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до вимог ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

За приписами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві, поданій ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не вказано поважних причин, чому попередній стягувач не звертався до суду з заявою про видачу виконавчого листа та пред`являв його до виконання протягом визначеного законом з часу ухвалення рішення суду від 12.11.2014 р. Також заявником не вказуються поважні причини, за наявності яких, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не мало можливості з часу набуття прав та обов`язків кредитора (20.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір №249/К про відступлення прав вимоги) звернутися до суду з заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

При цьому, заявником також не вказано, по якій причині він як правонаступник, в момент укладення договору відступлення права вимоги, не з`ясував стан виконання рішення суду, отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р.).

Таким чином, заявник не зазначив та не підтвердив доказами поважність причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в зв`язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, суд

постановив

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: М.М. Ротар