Провадження № 2/679/185/2022
Справа № 679/129/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 листопада 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Половком О.В., набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, у вказананій квартирі значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2 , яка фактично у квартирі не проживає більше 10 років, оскільки виїхала до Сполучених Штатів Америки.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.09.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження у справі не зупинялось.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 26.02.2021 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Половком О.В., та зареєстрований в реєстрі за №182. Станом на сьогодні у квартирі залишається зареєстрованою дочка попередньої власниці відповідачка ОСОБА_2 , що чинить йому перешкоди у розпорядженні майном, яке належить йому на праві приватної власності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, який містив би заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, суду не надала, а тому суд, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Суд заслухавши пояснення позивача, покази свідка, встановивши фактичні обставини справи, на які сторона позивача посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, вважає що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 29 розділу першого та главою 32 розділу другого книги третьої Цивільного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 26.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Половком О.В., та зареєстрований в реєстрі за №182.

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької області №3036 від 08.11.2021 року ОСОБА_2 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_4 показав, що є сусідом ОСОБА_1 , до нього власником квартири АДРЕСА_1 була жінка. Однак вона тривалий час проживала одна, ОСОБА_2 він не знає.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що відповідачка не є членом родини позивача, є членом сім`ї колишнього власника житла, зареєстрована у спірному житлі, однак фактично там не проживає, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, та підтверджено наявними доказами, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та показами свідка про не проживання відповідачки за спірною адресою.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач, як власник квартири має право вимагати визнання відповідачки ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачка втратила право користування спірним житловим приміщенням, а своєю реєстрацією у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, остання обмежує його право власності.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року по справі №212/6724/17 (пр. №61-40291св18).

Рішення суду про визнання особи втратившою право на користування житлом є підставою для зняття даної особи з реєстрації.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує, що позивач при зверненні до суду з позовом просив судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,12,81, 259, 263-265, 268, 280-282, 289, ЦПК України. ст.ст.317, 319,321, 391 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Р.М. Стасюк