_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8866/21
Провадження № 2/947/1087/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

22.03.2021 року позивач АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2006/13-2.06/799 від 20.09.2006 року, заборгованість 509324, 21 дол. США та витрати зі сплати судового збору у в розмірі 78682,11 грн.

Ухвалою суду від 01.04.2021 року провадження по справі відкрито.

11.05.2021 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до суду подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в справі №947/29300/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Поведьонкова Ірина Іванівна, ОСОБА_2 , про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року по справі №947/29300/20 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Поведьонкова Ірина Іванівна, ОСОБА_2 , про визнання недійсним іпотечного договору, - залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 22.07.2022 року провадження у справі поновлено.

26.10.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Нан Д.М. подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.

23.11.2022 року адвокат Нан Д.М. подав до суду заяву, в якій просить здійснити розгляд справи за відсутності сторони відповідача, застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.11.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

До судового засідання 21.12.2022 року учасники справи не з`явились.

Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в заяві від 23.11.2022 року просить суд про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах АТ «Альфа-Банк» посилається на те, що 20.09.2006 року АКБСР "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого з 15.10.2019 року є АТ "Альфа Банк", та ОСОБА_2 уклали договір кредиту №2006/13-2.06/799. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором 2006/13-2.06/799 від 20.09.2006 року між АКБСР "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №б/н від 20.09.2006 року. В порушення умов Договору позичальник ОСОБА_2 зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 03.03.2021 року склалася заборгованість за кредитом - 191136,46 дол. США, за відсотками - 31819,57 дол. США. На підставі викладеного, враховуючи, що боржником заборгованість не погашена, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що 12.07.1975 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. 15.04.1994 року за Договором купівлі-продажу на спільні кошти подружжя був придбаний житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 .

Рішенням Одеської міської ради №3896-IV від 21.04.2005 року земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , було передано у приватну власність ОСОБА_1 та 20.09.2006 року вказану земельну ділянку за Іпотечним договором було передано в іпотеку АКБСР "УКРСОЦБАНК". Відповідач зазначає, що представникам АКБСР "УКРСОЦБАНК" було достеменно відомо про те, що предмет іпотеки був набутий у власність в зареєстрованому шлюбі, а відтак передача в іпотеку спільного майна потребувала нотаріально посвідченої згоди другого з подружжя. Станом на день укладання Іпотечного договору на земельній ділянці знаходився житловий будинок, в якому проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та проживають зараз. Відсутність реєстраціійних даних житлового будинку неможливо вважати належним та достатнім описом предмета іпотеки, що у свою чергу свідчить про невідповідність іпотечного договору вимогам законодавства, що є підставою для відмови АТ "Альфа-Банк" в задоволенні позовних вимог.

В заяві про застосування строку позовної давності представник відповідача посилається на те, що 09.11.2010 року винесено рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-963/2010 рік про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором кредиту №2006/13-2.06/799 в сумі 2 058 226,29 грн. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року по справі №947/19366/20 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.04.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. про звернення стягнення на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Також 02.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за заявою АТ "Укрсоцбанк" було вчинено виконачий напис, яким звернуто стягнення на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто позивач ініціює наразі подвійне стягнення на предмет іпотеки шляхом виконавчого напису та звернення до суду з позовом. Представник відповідача вказує, що враховуючи те, що банк у 2010 році пред`явив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то відповідно до ст. 1050 ЦК України банк змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до майнового поручителя (іпотекодавця) ОСОБА_1 протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

20.09.2006 року між АКБСР "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №2006/13-2.06/799, відповідно до якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах, визначених цим Договором /а.с.5-7/.

20.09.2006 року між АКБСР "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 , був укладений Іпотечний договір (з майновим поручителем), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. /а.с.8-9/.

Відповідно до вказаного іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником Основного зобов`язання земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №296173, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 25.01.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 21.04.2005 року №3896-IV, зареєстрованого в Книзі записів реєстраці державних актів на право власності на землю за №58.

20.08.2020 року АТ "Альфа-Банк" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було направлено Вимогу про усунення порушень, Вимогу про добровільне виселення, з якої вбачається, що неодноразові звернення Банку з питань виконання зобов`язань з виплати кредиту проігноровані, питання реструктуризації не вирішено. Станом на дату розрахунку 11.08.2020 року загальна сума заборгованості становить 616892,21 доларів США, а саме: за кредитом - 191139,46 доларів США; по відсотках - 318184,75 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 30467,97 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення відсотків - 77100,03 доларів США. Вказаними вимогами Банк вимагав від Позичальника сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку. Також додатково було зазначено, що у разі невиконання цієї Вимоги, Банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення виконавчого напису нотаріуса /а.с.11-13/.

Згідно з Розрахунком вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитним договором №2006/13-2.06/799 від 20.09.2006 року станом на 03.03.2021 року загальна сума заборгованості становить 509 335,03 доларів США, що в еквіваленті відповідає 14 227 255,39 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 191139,46 доларів США, що в еквіваленті відповідає 5 339 098,54 грн.; сума заборгованості за відсотками - 318 195,57 доларів США, що в еквіваленті відповідає 8 888 156,86 грн. /а.с.14-15/.

Судом досліджені судові рішення стосовно кредитних зобов`язань ОСОБА_2 та зобов`язань ОСОБА_1 як іпотекодавця, на які посилається представник відповідача.

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року по справі №2-963/2010 рік був задоволений позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту в сумі 2 058 226,29 грн. та витрати пов`язані зі зверненням до суду.

В зазначеному рішенні суду було встановлено, що заборгованість за кредитом станом на 12.03.2010 року становить 2 058 226,39 грн. Суд врахував, що позивачем надсилався на адресу боржника - відповідача лист-претензія, який залишився без уваги зі сторони боржника та не був ним виконаний без поважних причин. Суд прийшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 не виконала умови кредитного договору №2006/13-2.06/799 від 20.09.2006 року, чим завдала позивачеві матеріальну шкоду, яка підлягала стягненню.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року по справі №947/19366/20 визнано виконавчий напис, вчинений 16.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №678 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнуто з АТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 судові витрати 84080 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2022 року по справі №947/19366/20 апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк" задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року скасовано. Прийнято постанову, якою визнано виконавчий напис №678 від 16.04.2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л.О. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з АТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

З зазначених судових рішень вбачається, що 16.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Вегерою Л.О. було вчинено виконавчий напис №678, яким за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме: земельної ділянки, площею 0,100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :43:011:0014, яка належить ОСОБА_1 , задоволено вимоги стягувача АТ "Укрсоцбанк", що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання умов Кредитного договору за період з 30.01.2017 по 30.01.2019 року у загальному розмірі 489 182,03 доларів США, що складається з наступного: строкова заборгованість 0 77 760,00 доларів США; прострочена заборгованість - 113379,46 доларів США; строкова заборгованість по нарахованим відсоткам - 3161,21 доларів США; прострочена заборгованість по нарахованих відсоткам - 294881,36 доларів США.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 20.09.2006 року між АКБСР "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №2006/13-2.06/799, в зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за яким утворилась кредитна заборгованість.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача стосовно того, що оскільки банк у 2010 році пред`явив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, то відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до майнового поручителя (іпотекодавця) ОСОБА_1 прогятом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Отже, право на звернення стягнення на предмет іпотеки у іпотекодержателя виникло з моменту невиконання основного зобов`язання за зміненим строком виконання основного зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а саме з початку 2010 року. Зважаючи на те, що до вимог Договору іпотеки підлягає застосуванню загальний строк позовної давності у 3 роки, то строк позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки збіг на початку 2013 року.

Оскільки в Договорі іпотеки сторони не передбачили умов про збільшення строку позовної давності, то підлягає застосуванню загальний строк, визначений ст. 257 ЦК України.

При цьому суд приймає до уваги, що представник позивача, доводи, викладені стороною відповідача щодо спливу строку позовної давності, в ході судового розгляду справи не спростував, будь-яких заяв чи пояснень з цього приводу до суду не надав.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 256, 266, 267, 625, 626, 1048, 1050 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2022 року.

Суддя Васильків О.В.