27.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/2053/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/2053/22
Провадження номер 2-ві/205/7/22
УХВАЛА

іменем України

27 грудня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приходченко Олени Сергіївни, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська подано заяву про відвід судді Приходченко О.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна та Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.

Заява обґрунтована тим, що підготовче засідання, призначене на 28.11.2022 року о 10.30 годині, не відбулося через відсутність електропостачання, відсутність головуючого, неявку позивачів, відповідача та інших третіх осіб та їх представників, причини якої не були відомі, а також через відсутність технічної можливості перевірки належного повідомлення учасників справи, які не з`явилися. До 28.11.2022 року суд не розглянув два клопотання відповідача, в яких останній просив суд зобов`язати позивачів надати відповіді на запитання, які поставив у відзиві на позов. Позивачами не виконано зобов`язання надати відповіді на запитання, поставлені відповідачем. Однак, ухвалою суду від 28.11.2022 року підготовче провадження було закрито і призначено розгляд справи по суті. ОСОБА_1 отримав судову повістку про судове засідання, призначене на 13 грудня 2022 року лише 20 грудня 2022 року. Зазначене свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості і об`єктивності судді, подальший розгляд справи суддею Приходченко О.С. є неможливим. Про наявність підстав для відводу судді заявник дізнався лише 20 грудня 2022 року, тому заява подається вчасно.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 року вказану заяву про відвід судді передано для розгляду судді Остапенко Н.Г.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

На підставі ч. 2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

За загальним правилом тягар спростування презумпції покладається на сторону, яка має намір її заперечити.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п. 66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

Як підставу відводу судді Приходченко О.С. Бучков О.С. у заяві про відвід судді зазначає про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Однак, неупередженості судді при розгляді справи з матеріалів справи не встановлено, доказів на підтвердження обґрунтованості відводу ОСОБА_1 не надано.

Окрім того, із вказаної заяви ОСОБА_1 вбачається, що відвід судді Приходченко О.С. пов`язується з постановленням судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, тобто з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому заява ОСОБА_1 про відвід судді не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36 - 40, 260 - 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приходченко Олени Сергіївни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко

.