провадження № 2/294/71/22
справа № 294/97/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Рижук В.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що право власності на будинок розташований за вище вказаною адресою вона набула на підставі договору купівлі - продажу, відповідач є колишнім чоловіком позивача, який зареєстрований в будинку, але не проживає в ньому. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, користуватись пільгами, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів.

В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням.

Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24378814 від 06.11.2009, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу на підставі договору купівлі - продажу АЕВ № 513139 від 13.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей К.В., та зареєстрованого в реєстрі за №2855 (а.с.7).

Згідно довідки № 166/02-31 виданої 17.01.2020 року виконкомом Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в даному домогосподарстві проживає одиноко (а.с.10).

Згідно довідки № 167/02-31 виданої 17.01.2020 року виконкомом Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області, відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою з 2010 року (а.с.10).

Згідно довідки № 31 виданої 16.01.2020 року Великоп`ятигірським старостинським округом Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9 на звороті).

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідач, будучи зареєстрованим в будинку, чинить перешкоди позивачу у здійсненні її права розпорядження своїм майном, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права власності позивача у справі.

Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: М.О. Лесько