Справа № 461/6956/17
Провадження № 2/456/36/2022
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «КристалБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсними договорів факторингу та відступлення прав за іпотечними договорами,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Кристал Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», в якому просить суд визнати недійсним договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 24.05.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк», відповідно до якого ПАТ «Кристал Банк» зобов`язувалося передати АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну суму фінансування, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язувалося відступити ПАТ «Кристал Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром відступлення прав в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором, укладеним 25.05.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1497, в частині передання права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 29.08.2007 р., згідно з яким остання передала в іпотеку: будівлі та споруди, а саме: прохідна (літ.Б-1), загальна площа 14.4 кв.м., склад (літ.Д-2), загальна площа 1002,3 кв.м., вбиральня (літ.Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж (літ. Г-1) загальна площа 371, 7 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043 адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005 адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 25.05.2017 р. ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» зобов`язалося передати ПАТ «Кристал Банк» загальну суму фінансування, а ПАТ «Кристал Банк» зобов`язалося відступити ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром відступлення прав в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором, укладеним 25.05.2017 р. між ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1501, в частині передання права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль`та ОСОБА_1 від 29.08.2007 р., згідно з яким остання передала в іпотеку: будівлі та споруди, а саме: прохідна (літ.Б-1), загальна площа 14,4 кв.м., склад (літ.Д-2), загальна площа 1002,3 кв.м., вбиральня (літ.Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці пл. 1,1060 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж (літ. Г-1) загальна площа 371,7 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043 адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони оспорюваних договорів не визначили суми продажу права вимоги за кредитним договором, укладеним із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 29.08.2007 р., ПАТ «Кристал Банк» не включений до державного реєстру фінансових установ, а отже не міг бути стороною договору факторингу, позивач не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги у відповідності до вимог ст. 1083 ЦК України, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та згодом ПАТ «Кристал Банк» не повідомили іпотекодавця про відступлення прав за іпотечним договором, у фактора права на придбання права відступної вимоги до фізичної особи не суб`єкта господарювання немає.

У заяві про уточнення (доповнення) підстав позову, позивач зазначає, що з огляду на те, що Банком заборгованість ОСОБА_1 було списано, а тому з моменту такого списання зобов`язання ОСОБА_1 , як позичальника по кредитному договору, припинилися, розрахунку між ПАТ «КРИСТАЛ БАНК» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» фактично проведено станом на 25.05.2017 р. не було, відтак, на цю дату право вимоги у ПАТ «КРИСТАЛ БАНК» не виникло, тому і не могло бути передано ТОВ «ФК «Форінт», ТОВ «ФК «Форінт» не володіє індивідуальною та генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, а тому правочин, за умовами якого такий набув права вимоги за валютним кредитом, суперечить чинному законодавству. Крім того, позивач зазначає, що після направлення ОСОБА_1 письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, АТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив право вимоги щодо нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором в частині суми, що перевищує стягнуту за рішенням суду - 83 012, 49 доларів США, а тому не міг передати таке право ПАТ «Кристал Банк».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль» подав на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому проти задоволення позову заперечує, зазначає що посилання позивача щодо одиничної суми фінансування жодним чином не впливають на кредитні відносини між боржником і кредитором. Також одиночна сума фінансування не є ціною, як істотна умова договору, а тому не може бути підставою для оскарження договору факторингу, банківська ліцензія видана НБУ ПАТ «КристалБанк» 29.04.2015 р. за №276, тому у відповідності до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» має право здійснювати банківські та інші фінансові послуги на підставі банківської ліцензії, повідомлення про відступлення прав вимоги скеровувалося на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №1649 та було повернуте відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання, вважає, що оскаржувані договори відповідають вимогам, встановленим ч.5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 512, ст. 514, ст. 1077, ч.1 ст. 1079 ЦК України. У відзиві на заяву про уточнення (доповнення) підстав позову зазначає, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника, оскільки банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості, договором передбачено момент переходу прав вимоги від банку до відповідача2 в момент підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, а не в момент оплати за відступлені права вимоги. Відповідний реєстр відступлених прав вимоги підписаний сторонами 25.05.2017 р., тому права вимоги за даним реєстром перейшли до відповідача2.

В судовому засіданні представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Кожуховська О.Л. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач ПАТ «КристалБанк» своїм правом на подачу відзиву не скористався, явку повноважного представника не забезпечив.

Відповідач ТОВ «ФК «Форінт» проти позову заперечує, зазначає, що оригінали Реєстрів кредитних операцій до відступлення мають одиночні суми фінансування щодо кожного із боржників, ПАТ «КристалБанк» є банком, що відповідно до закону означає можливість бути стороною договору факторингу, позивач не повертає борг, а використовує право на судове оскарження та поновлення своїх ніби то порушених прав з метою затягування процесу, відступлення прав вимоги здійснюється без отримання згоди боржника-іпотекодавця, жодною нормою законодавства не встановлено жодних обмежень щодо складу осіб по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу, вважає, що оскаржуваний договір відповідає вимогам, встановленим ч.5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 512 , ст. 514 , ст. 1077, ч.1 ст. 1079 ЦК України.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Форінт» Тістик Р.Б. просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.08.2007 р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 010/08-3/3138/в, за умовами якого Банк зобов`язався нагадати позичальнику кредит в сумі 395 000,00 дол. США під 12% річних строком до 28.08.2017 р. 02.06.2009 р. між Банком та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору 010/08-3/3138/в, згідно якого терміни «нерухоме майно» та «правовстановлюючі документи» були викладені в новій редакції.

Також 29.08.2007 р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського міського нотаріального округу Навальковською М.М., зареєстрований в реєстрі за № 3705. 02.06.2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки, за умовами якого предметом іпотеки визначено наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі та споруди, а саме: прохідна (літ.Б-1), загальна площа 14,4 кв.м., склад (літ.Д-2), загальна площа 1002,3 кв.м., вбиральня (літ.Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці пл. 1,1060 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж (літ. Г-1) загальна площа 371, 7 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043 адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Львівського апеляційного суду від 06.05.2014 р. у справі № 1323/5992/12 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення в частині розміру сум, які підлягають стягненню змінено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитом 321096,41 доларів США, що еквівалентно 2565560,31грн., заборгованість по відсотках 83012,49 доларів США, що еквівалентно 663269,79 грн., пеню за несплату кредитних коштів 236785,40 грн., пеню за несплату відсотків 74 721,36 грн. та 3519,02 грн.

24.05.2017 р. між АТ „Райффайзен Банк Аваль" (Клієнт) та ПАТ «Кристалбанк» (Фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за умовами якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну суму фінансування, а Клієнт відступає (передає) Факторові права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, включаючи право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальників сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів згідно з Кредитними договорами. Як вбачається із наявного в матеріалах справи Реєстру відступлених Прав Вимоги від 25.05.2017 р., на підставі оскаржуваного договору факторингу АТ „Райффайзен Банк Аваль" передало ПАТ «КристалБанк» права вимоги до ОСОБА_1 згідно Генерального кредитного договору №107 від 29.08.2007 р., номер кредитного договору № 010/08-3/3138/в в такій сумі - основна (позичкова) заборгованість 321 086,25 доларів США; нараховані проценти за користування кредитом 261 588,75 доларів США; штрафні санкції - 311 506,76 доларів США.

25.05.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КристалБанк» укладено Договір відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 1497.

25.05.2017 р. між ПАТ «КристалБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір факторингу №1 (портфельне відступлення прав вимоги), за умовами якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну суму фінансування, а Клієнт відступає (передає) Факторові права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, включаючи право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальників сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів згідно з Кредитними договорами.

25.05.2017 р. між ПАТ «КристалБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 1501.

Ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що оспорювані правочини зазначеним вимогам не відповідають.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу як кредитної операції міститься у п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У відповідності до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У відповідності до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається із наявних у справі виписок по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором була списана як безнадійна за рахунок страхового резерву під нестандартну заборгованість згідно Постанови Правління АТ «Райффайзен Банк Аваль»№ П-59/3 від 29.03.2012 р.

Згідно п. 3 Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 13 вересня 2010 № 424, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банк має право самостійно списати (відшкодувати) за рахунок резервів безнадійну заборгованість за кредитами позичальників - юридичних осіб, фінансова діяльність яких визначена як незадовільна, та позичальників - фізичних осіб, фінансовий стан яких визначено як нестабільний або незадовільний, за якою платежі за основним боргом та/або нарахованими доходами прострочені понад 90 днів та яка обліковується за окремими аналітичними рахунками з обліку безнадійної заборгованості (далі - безнадійна заборгованість). У разі списання безнадійної заборгованості за кредитами банк одночасно списує нараховані проценти за цими кредитами за рахунок сформованих резервів.

Банк визначає заборгованість за активними банківськими операціями як безнадійну відповідно до методики, установленої Положенням про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 25.01.2012 №23. Згідно п.п.2.2 п.2 вказаного Положення, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, заборгованість за активами/наданими фінансовими зобов`язаннями, віднесеними до V категорії, є безнадійною. Банк класифікує не вище V категорії якості актив, за яким більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів та згідно п.п.1.1,1.2 п.1 Розділ V Положення (в редакції від 13.11.2012р.) використовує сформований резерв для списання (відшкодування) боргу за активом, який віднесено до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості, у порядку, установленому Національним банком України. Рішення про списання безнадійної заборгованості за активом приймається правлінням банку.

Відповідно до п.3 Постанови Правління Національного Банку України від 01.06.2011 р. №172, якою затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву безнадійну заборгованість, яка включає суму основної заборгованості перед банком та/або нараховані доходи (борг боржника), за якою є прострочення погашення боргу або його частини понад 180 днів. Згідно п. 5 вказаної Постанови, рішення про відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості приймається виконавчим органом банку (правлінням або радою директорів банку). У відповідності до п. 6 Постанови №162, Банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку.

У відповідності до ст. 605 ЦК України, одним із видів припинення зобов`язання за волею кредитора є звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Правовий висновок про те, що списання банком за рахунок резерву, як безнадійної заборгованості позичальника має наслідком припинення зобов`язання позичальника з дати такого списання висловлений Верховним Судом у Постанові у справі № 921/759/16-г/7 від 31.05.2018 р. У Постанові Верховного Суду у справі № 523/4385/150-ц від 20.12.2018 р. міститься правовий висновок про те, що після списання безнадійного боргу та стягнення у судовому порядку заборгованості за кредитом, банк втратив право вимоги до позичальника, а отже і відсутні підстави для стягнення відсотків і пені за кредитним договором.

Суд також звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи № 1323/5992/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором судами встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору, договором передбачено право банку вимоги дострокового повернення кредиту при порушенні строків платежів за договором, у зв`язку із чим підставною є вимога кредитора про дострокове повернення кредиту, процентів та сплату пені. Судами також встановлено, що вимога про дострокове погашення всієї суми кредиту була скерована банком відповідачці 29.06.2011 р.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що після направлення ОСОБА_1 письмової вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію на підставі ст. 611 ЦК України, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами поза строком дії кредитного договору не передбачено. Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в Постанові від 14 лютого 2018 року по справі № 564/2199/15-ц. З огляду на відсутність у банку права вимоги щодо нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором та штрафних санкцій в частині суми, що перевищує суму відсотків та штрафних санкцій, яка була стягнута за рішенням суду, таке право вимоги передане новому кредитору ПАТ «КристалБанк» бути не може. За таких обставин, суд приходить до висновку, що передача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 261 588,75 доларів США, та шрафних санкцій в сумі 311 506,75 грн., що перевищує суми стягнуті за судовим рішенням, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нарахування відсотків та штрафних санкцій після закінчення строку кредитування, а ні договором, а ні законом не перебачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 24.05.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк» в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг вважається фінансовою послугою.

Відповідно до вимог пп. 1.2 Положення про порядок надання небанківським фінансовим установам, національному оператору поштового зв`язку генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 09 серпня 2002 року № 297, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, небанківська фінансова установа має право здійснювати операції, передбачені статтею 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями, тільки після отримання генеральної ліцензії згідно з пунктом 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Таким чином, ведення діяльності з надання послуг факторингу, який передбачає проведення валютних операцій (передача права вимоги за кредитами в іноземній валюті), потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 16.12.2020 р. у справі № 461/2900/11.

Згідно наявного в матеріалах справи листа Національного Банку України від 08.02.2018 р. № 27-0006/8072 «Про здійснення факторингових операцій в іноземній валюті», Національний банк України у період з 01.01.2005 р. до дати написання цього Листа не надавав ТОВ «ФК «Форінт» генеральні та індивідуальні ліцензії на здійснення валютних операцій.

Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» не могло набути право вимоги за валютним кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , яке, за умовами оспорюваного договору передбачає, серед іншого, право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальників сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів згідно з Кредитними договорами.

Таким чином, договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 25.05.2017 р. ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 р. укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства.

За змістом статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», в редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів, відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше невстановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Іпотека має похідний від основного зобов`язання характер і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відтак, недійсність договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладених 24.05.2017 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк», та 25.05.2017 р. між ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 р. укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 має наслідком недійсність договорів відступлення прав за іпотечним договором, укладених 25.05.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1497, та від 25.05.2017 р., укладеного між ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «ФК «Форінт», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1501, в частині передання права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 29.08.2007 р.

Водночас суд не погоджується з доводами позивача про відсутність розрахунків між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛ БАНК» станом на 25.05.2017 р., оскільки такі спростовуються доказами, поданими відповідачами, а саме випискою по ОР № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк Аваль» за 25.05.2017 р., та випискою по рахунку ПАТ «КристалБанк» за 25.05.2017 р., з яких вбачається перерахування ПАТ «Кристалбанк» на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль» 25.05.2017 р. грошових коштів згідно Договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) б/н від 24.05.2017 р. в сумі 21799000.00 грн. та 1000.00 грн..

Суд також вважає необгрунтованими посилання позивача на відсутність у фактора права на придбання права відступної вимоги до фізичної особи не суб`єкта господарювання з огляду на наступне. Відповідно до підпункту «а» пункту 2 статті 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями (боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання. Вказана Конвенція ратифікована Законом України від 11 січня 2006 року 3302-IV «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг», однак не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки відповідно до пункту 1 статті 2 цієї Конвенції вона застосовується щоразу, коли грошові вимоги, відступлені згідно з договором факторингу, випливають з договору купівлі-продажу товарів між постачальником та боржником, які здійснюють господарську діяльність на території різних держав. Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у Постанові у справі № 826/7941/117 від 16.01.2019 р. Проте, оспорювані договори факторингу від 24 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» та від 25 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладені між юридичними особами в межах здійснення господарської діяльності на території України.

Не заслуговують на увагу також і доводи позивача про неповідомлення її як іпотекодавця про відступлення прав за іпотечним договором. У відповідності до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, покладає на нового кредитора ризик несприятливих наслідків, проте, не є підставою для визнання недійними оспорюваних правочинів.

У відповідності до ч. 3 ст. 1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. З огляду на те, що ПАТ «Кристал Банк», являється банківською установою, суд погоджується з доводами відповідачів про необґрунтованість доводів позивача про те, що ПАТ «Кристал Банк» не міг бути стороною договору факторингу.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 24.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк» відповідно до якого ПАТ «Кристал Банк» зобов`язувалося передати АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну суму фінансування, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язувалося відступити ПАТ «Кристал Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром відступлення прав в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором, укладеним 25.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1497, в частині передання права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 29.08.2007 року згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку: будівлі та споруди, а саме: прохідну (Б-1) загальною площею 14.4 кв.м., склад (Д-2) загальною площею 1002,3 кв.м., вбиральню (Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж (Г-1) загальною площею 371,7 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), укладений 25.05.2017 року ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» зобов`язалося передати ПАТ «Кристал Банк» загальну суму фінансування, а ПАТ «Кристал Банк» зобов`язалося відступити ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром відступлення прав, в частині відступлення зобов`язань за кредитним договором № 010/08-3/3138/в від 29.08.2007 року укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором, укладеним 25.05.2017 року між ПАТ «Кристал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1501, в частині передання права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 29.08.2007 року, згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку будівлі та споруди, а саме: прохідну (Б-1) загальною площею 14,4 кв.м., склад (Д-2) загальною площею 1002,3 кв.м., вбиральню (Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж (Г-1) загальною площею 371,7 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04.01.2023 року.

Головуючий суддя С. С. Сас