ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3503/22
провадження № 2-о/753/182/22
У Х В А Л А

"20" квітня 2022 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Дарницької районної Державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_2 , про призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Дарницької районної Державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_2 , про призначення опікуна.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 294 ЦПК України, зокрема, визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У порядку вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Зі змісту поданої заяви ОСОБА_1 слідує, що заявник просить призначити її опікуном над ОСОБА_2 , яку рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2008 року визнано недієздатною та опікуном якої був призначений ОСОБА_3 , який, як зазначає заявник, помер.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Заявник на вказані вимоги закону уваги не звертає, просить призначити її опікуном ОСОБА_2 , однак вимог про визнання її недієздатною не заявляє.

Крім того, доказів того, що ОСОБА_3 помер, якого було призначено опікуном ОСОБА_2 , не надає.

Суд звертає увагу заявника, що особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Проте зміст заяви та додані документи не містять даних, що заявник звертався до відповідного органу опіки та піклування із заявою про призначення опікуном, органом опіки та піклування затверджено відповідний висновок з цього питання та винесене відповідне подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною. Відсутній також акт обстеження матеріально-побутових умов заявника, який просить визнати його опікуном.

Таким чином, до заяви всупереч вимогам ст. 177 ЦПК України заявник не додав доказів того, що він звертався з приводу встановлення опіки над ОСОБА_2 до органу опіки та піклування.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, в розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2ст. 3 Закону України "Про судовий збір", згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість, Законом України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною, та встановлення опіки до переліку заяв, за подання яких не справляється судовий збір, передбаченого ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", заява про визнання фізичної особи недієздатною не входить. Крім того, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не містить положення про пільги щодо сплати судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 496 грн 20 коп.

На порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником у заяві відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності) та не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену заяву необхідно залишити без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На виконання ухвали про залишення заяви без руху заявнику необхідно надати заяву в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для учасників справи, а також докази сплати судового збору.

Враховуючи наведене, на підставі статей 177, 185, 299 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Дарницької районної Державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_2 , про призначення опікуна, залишити без руху та надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк, заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити заявнику.

Суддя Гусак О.С.