ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2022 року м. Кропивницький

справа № 399/570/21

провадження № 22-ц/4809/727/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,

секретар судового засідання Антошина А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Супрун Леонід Вікторович,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Шамшурін Юрій Вячеславович,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Супрун Леонід Вікторович, на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року у складі головуючого судді Лях М. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

30.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити додатковий двомісячний строк для подання нею як спадкоємцем за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяви до нотаріуса про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона як дочка померлої є її спадкоємцем. Крім неї спадкоємцем є онука померлої ОСОБА_2 .

У встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву до нотаріуса з тих причин, що в період з 12.10.2020 по 04.06.2021 - перебувала закордоном - в Республіці Польща, де тимчасово працювала за договором. У зв`язку з тим, що позивач протягом тривалого часу проживала на великій відстані від місця проживання спадкодавця, в м. Запоріжжя Запорізької області, не підтримувала з нею та родичами тісних сімейних відносин, про смерть матері на знала. Крім того, повернення з Польщі на територію України було ускладнено введенням карантинних заходів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Повернувшись в Україну в червні 2021 року, позивач дізналась про смерть матері, в липні 2021 року приїхала до місця її проживання в смт Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області з метою прийняття спадщини, від приватного нотаріуса дізналась про неможливість оформлення спадщини через пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає причину пропуску нею строку поважною, тому у відповідності з ч. 3 ст. 172 ЦК України звернулась до суду з цим позовом для визначення їй додаткового двомісячного строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність об`єктивних, непереборних,істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 . Посилання позивача на те, що вона не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини і не знала про смерть матері, оскільки перебувала закордоном, не доводять факту поважності причин пропуску встановленого законом строку на прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник позивача адвокат Супрун Л. В. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаного судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Судом не було враховано, що ОСОБА_1 перебувала закордоном в Республіці Польща в період з 12.10.2020 по 04.06.2021, де тимчасово працювала за договором, їй не було відомо про смерть матері. Позивач була обмежена у можливості звернення до Консульських установ України, які здійснюють свою діяльність на території Республіки Польща, з метою засвідчення підпису на заяві про прийняття спадщини, через COVID 19.

Крім того, перебуваючи у Республіці Польща, перед перетином українсько-польського кордону, позивач перебувала на самоізоляції протягом двох тижнів.

Після перетину кордону, ОСОБА_1 також перебувала на двотижневій самоізоляції у м. Львів та не могла навіть повернутися до себе додому в м. Запоріжжя.

Звертає увагу, що Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на яку послався суд, втратила чинність на момент смерті спадкодавця та не може бути застосована до даних спірних правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника адвоката Шамшуріна Ю. В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а.с.15 т.1).

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області померла ОСОБА_3 (а.с.12 т.1), після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: на земельну ділянку, площею 3,0616 га, що знаходиться на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області (а.с. 82-85 т. 1), грошовий вклад в АТ "Державний ощадний банк України" (а.с. 81 т.1).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру 08.10.2020 приватним нотаріусом Олександрійського району заведено спадкову справу та 20.04.2021 видано свідоцтва про право на спадщину (а.с.16-17 т.1).

Згідно копії спадкової справи №10-2020 після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась онука померлої ОСОБА_2 (а.с. 63 т. 1), а донька померлої ОСОБА_4 відмовалась від спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с. 79 т.1), на ім`я останньої були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 91, 92 т.1).

Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малолітко П. І. надав ОСОБА_1 роз`яснення від 09.07.2021 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , де рекомендував звернутися до суду з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 пропустила строк звернення із такою заявою, тому вважається такою, що від спадщини відмовилась. При цьому останній повідомлено, що спадщину прийняла онука померлої ОСОБА_2 (а.с.18 т. 1).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Онуфріївської селищної ради від 06.07.2021, померла ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , інформацією про те, хто був зареєстрований і проживав на день смерті в будинку окрім неї, Онуфріївська селищна рада не володіє (а.с.22 т.1).

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 11.08.2021 позивач ОСОБА_1 12.10.2020 виїхала з території України, а повернулася 04.06.2021 (а.с.23 т.1).

Позивачем надано копії договору про тимчасову роботу на підтвердження працевлаштування у Республіці Польща з 14.12.2020 по 31.01.2021 (а.с. 24-26 т.1).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що не була обізнана про смерть матері і протягом шести місяців після її смерті перебувала за межами України - у Республіці Польща, де працювала за трудовим договором .

Суд першої інстанції, на підставі встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів, керуючись положеннями статей 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України про порядок прийняття спадщини, правильно виходив із того, що причини, на які посилалась ОСОБА_1 , як на підставу для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, а саме: незнання про смерть матері і проживання в Республіці Польща після відкриття спадщини і повернення в Україну після спливу шестимісячного строку, не можуть бути визнані поважними, тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 761/794/15-ц.

Проживання за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою через досить тривалий проміжок часу про прийняття спадщини (постанова ВС від 15.02.2021 у справі № 569/12599/18. Також у постанові ВС від 11.02.2019 у справі № 460/2967/15-ц зазначено, що пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 № 142/5/310, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. А у даному випадку позивач не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку).

Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів.

Відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Згідно зі статтею 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Доводи позивача про перебування на обсервації перед та після перетину кордону, внаслідок чого вона була позбавлена можливості спілкування з родичами, а саме, не могла дізнатися про смерть матері не знайшли своє підтвердження.

Позивачем не надано доказів того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані у позові причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, які знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Супрун Леонід Вікторович, залишити без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. І. Чельник

В. В. Черненко