Провадження №2-з/369/65/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2022 року заяву передано на розгляд судді Фінагеєвій І.О.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Форма і зміст заяви про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст.151 ЦПК України.

За змістом ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, з позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст.151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається, до заяви про забезпечення позову заявником не додано оригінал документу про сплачення судового збору, який відповідно до пп. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою сплачується у судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

Так, заявником до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору у вигляді копії, в той час, як має бути надано оригінал квитанції.

За положеннями ч. 2 ст.157 ЦПК України передбачено, що примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

З огляду на наведене, заявником не надано примірник заяви з додатками про забезпечення позову для відповідача.

Також з заяви вбачається, що у порушення вимог ст. 95 ЦПК України, згідно якої учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, жодний наданий суду письмовий доказ не засвідчено заявницею.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Фінагеєва