Справа № 686/7013/21
Провадження № 2/686/904/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Ковалі І.Ю.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Окарської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хмельницька міська рада про визнання права власності на частину домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_7 .

Вона, ОСОБА_2 є першою дружиною ОСОБА_7 та мати двох його дітей ОСОБА_6 , 1972 року народження та ОСОБА_5 , 1978 року народження.

Під час 23 річного шлюбу з ОСОБА_7 що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб номер 4 був спільно побудований будинок за адресою їх сумісного проживання, АДРЕСА_1 ) що підтверджується рішенням про забір та зарахування у фонд Хмельницької міської ради від 24 грудня 1975 року.

16.05.2019 колишня друга дружина ОСОБА_5 не повідомивши державного реєстратора нотаріуса Латюк І.М. про те, що вона не приймала участь у будівництві будинку отримала свідоцтво на право власності номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про спадщину номер ННЕ 219145р. Номер 2-580 видатного 16.05.2019.

Це свідоцтво було скасовано за судовим позовом номер 560/7316/20 доньки її померлого сина ОСОБА_5 - ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи те, що вона та її чоловік ОСОБА_7 спільно побудували будинок за адресою АДРЕСА_2 , вона має право на отримання права власності або співвласності на частину будинку.

В лютому 2022 року позивач подала до суду заяву про зміну предмета спору, в якій вказала, що під час підготовчих судових засідань за ухвалами суду, було витребувано ряд документів щодо обставин справи з яких стало відомо деталі набуття права власності на спірний будинок за адресою АДРЕСА_2 . Хмельницька обл. та осіб які причетні до спірних правовідносин.

Із витребуваних судом документів, зокрема було з`ясовано, що її померлий колишній чоловік ОСОБА_7 зареєстрував на себе право власності, на житловий будинок під АДРЕСА_2 , згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2006 року. Відповідно до рішення суду, за ОСОБА_7 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 .

У позовній заяві, на підставі якої було ухвалено вищевказане рішення суду від 21 лютого 2006 року зазначалося, що ОСОБА_7 проживав до 1975 року в житловому будинку в АДРЕСА_4 . Вказаний будинок належав його батькові. В 1971 році, на земельній ділянці, якою користувався його батько, він розпочав будівництво власного будинку, яке закінчив у 1975 році. В цьому ж році він з сім`єю вселився в новозбудований будинок і проживав у ньому.

В подальшому, на підставі вище вказано рішення суду від 21 липня 2006 року за ОСОБА_7 було зареєстровано право власності, на зазначений вище будинок і згідно довідки управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 14 вересня 2006 року № 1/12-1637 присвоєно адресу АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_7 16 травня 2019 року дружина померлого ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвала за собою право власності 1/2 частку житлового будинку під АДРЕСА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 березня 2021 року справа № 686/4963/20, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 16 травня 2019 року державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори Латюк І.М. на 1/2 частину житлового будинку під АДРЕСА_2 .

Інші спадкоємці ОСОБА_7 своїх прав, на спадкове майно не реєстрували, що підтверджується копією інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275767216 від 21 вересня 2021 року.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Таким чином, оскільки житловий будинок був побуваний за час спільного подружннього життя її із колишнім чоловіком ОСОБА_7 , то вона має право на 1/2 частку у спільному майні подружжя, а саме у будинку за адресою АДРЕСА_2 .

З врахуванням наведеного, заяви про зміну предмета позову, позивач просить: визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 з господарськими будівлями, а саме житловий будинок - Ж-1 загальною площею 57,2 кв., житловою площею 33,8 кв.м., з прибудовою «к», топочною «м» та гаражем Б.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Хмельницьку міську раду.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали просили задоволити з підстав зазначених в позовній заяві, з врахуванням заяви про зміну предмета спору. Позивач суду також пояснила, що під час шлюбу в 1971 році вони будували добудову до основного будинку по АДРЕСА_4 , на земельній ділянці ОСОБА_8 , який дав на це дозвіл. Вони добудували 44 кв.м., ще було тимчасове будівництво з цегли, тому просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, представник суду пояснив, що будинок добудовував ОСОБА_9 , за період спільного проживання позивача з чоловіком добудови не було. Відповідач суду пояснила, що її батько в 2000 році також добудував кухню та ванну і ця частина в експлуатацію не вводилась. Крім наведеного подали до суду заяву про застосування строків позовної давності до усіх вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_10 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив, оскільки мама є забудовником, було побудовано дві кімнати і веранду. Він також будував фундамент після розлучення батьків.

Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні позовних вимог покладалась на думку суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 23.10.1971 року ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який було розірвано 04.08.1994 року, про що було складено актовий запис №785.

Рішенням Хмельницького міського народного суду в справі №2-1981/75 від 24.12.1975 року було задоволено позов Хмельницького міськвиконкому до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та безоплатно вилучено і зараховано до фонду місцевої Хмельницької міськради депутатів трудящих самовільно збудований другий житловий будинок в АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці виділеній ОСОБА_8 . Рекомендовано Хмельницькому міськвиконкому вирішити питання про надання вказаної квартири другого будинку сім`ї відповідача ОСОБА_7 . Рішення вступило в законну силу 04.01.1976 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2006 року в справі №2-2429/06 задоволено позов ОСОБА_7 та визнано за ним право власності на житловий будинок «1», з прибудовою «к», топочною «м», по АДРЕСА_4 . Рішення набрало законної сили 01.08.2006 року.

Зі змісту вказаного рішення суду від 21.07.2006 року вбачається, що ОСОБА_7 являється співвласником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_4 , про що 09.11.2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. У відповідності з схемою, виготовленою Хмельницьким БТІ, на вказаній земельній ділянці розміщений житловий будинок, який побудований без дозволу міськвиконкому на будівництво.

На підставі вказаного рішення суду 28.08.2006 року Хмельницьким БТІ проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на будинок АДРЕСА_4 .

Згідно довідки Управління архітектури та містобудування від 14.09.2006 року №1/12-1637 виданої ОСОБА_7 , житловому будинку присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і після його смерті з заявами про прийняття спадщини до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори звернулись: ОСОБА_6 син; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_3 онука на частку належну батькові ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16 травня 2019 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Урбанській Валентині Миколаївні видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку під номером АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з врахуванням частки у спадщині відповідача ОСОБА_6 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2021р. визнано недійсним та скасувано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 16 травня 2019 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Латюк І.М., на одну другу частину житлового будинку під номером АДРЕСА_2 , який належав померлому ОСОБА_7 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2006 року, зареєстрованого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 15844540 від 19 жовтня 2006 року та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 46897346 від 16.05.2019 року).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на одну дванадцяту частину земельної ділянки площею 0,0738 га (кадастровий номер :03:002:0370) з цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено.

З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що станом на 18.04.2006 року працівниками Хмельницького БТІ було складено поверховий план будинку АДРЕСА_3 , площа якого становила 55 кв.м., топочна площею 2.2 м. кв. В подальшому до Журналу обмірів та розрахунків площ житлового будинку вносились зміни 26.09.2019р. та 04.10.2019р. і загальна площа житлового будинку становить 68,5 м.кв., з яких житлова 33,8 м.кв., допоміжна 34,7 кв.м..

Згідно довідки Хмельницького БТІ станом на 23.03.2018 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 складається з житлового будинку А-1, загальною площею 57,2 м.кв., житловою площею 33,8м.кв.

Відповідно до примітки у довідці: житлова площа збільшилась на 17,1 м.кв. за рахунок переобладнання господарського приміщення під житлову кімнату, що не є самочинним.

Згідно довідки Хмельницького БТІ станом на 04.10.2019 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 складається з житлового будинку А-1, загальною площею 68,5кв.м., житловою 33,8кв.м. та гаража «Б».

Відповідно до примітки у довідці: будівництво прибудови літ. «а2 площею 11,3 кв.м., гаража літ «Б» відноситься до будівельних робіт, що потребують отримання дозволу на їх виконання та введення в експлуатацію. Бувший житловий будинок «Ж-1», прибудова «к», топочна «м», по АДРЕСА_4 , згідно довідки управління архітектури та містобудування від 14.09.2006 року №1/12-1637 змінено на житловий будинок «А-1» по АДРЕСА_2 .

Вказані обставини підтверджуються: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; випискою з рішення Хмельницького міського народного суду в справі №2-1981/75 від 24.12.1975 року; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2006 року в справі №2-2429/06; матеріалами інвентаризаційної справи на будинок по АДРЕСА_2 ; копією спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 ; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2021р.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,

користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства,

доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного

заробітку.

Аналогічні положення закріплено в ст. 60 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також

одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є

власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі

індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і

були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя,

за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи

інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Частиною 1 ст.61 Сімейного кодексу України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 з господарськими будівлями, а саме житловий будинок - Ж-1 загальною площею 57,2 кв., житловою площею 33,8 кв.м., з прибудовою «к», топочною «м» та гаражем Б було побудовано нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_7 в період їх шлюбу з 23.10.1971 року по 04.08.1994 року.

З витягу про реєстрацію права власності від 19.10.2006 року №12214403 вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 (якому в подальшому було присвоєно нову поштову адресу АДРЕСА_2 ), було зареєстровано за ОСОБА_7 28.08.2006 року, тобто після розірвання шлюбу між останнім та позивачкою.

В рішенні суду Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2006 року в справі №2-2429/06 вказаних обставин також встановлено не було, як і не зазначено площі та дати будівництва будинку за адресою АДРЕСА_4 , право власності на який було визнано за ОСОБА_7 ..

Не підтверджує вказаних обставин і копія позовної заяви ОСОБА_7 від 21.02.2006 року, оскільки він в позовній заяві зазначав, що він на земельній ділянці, якою користувався батько, розпочав будівництво власного будинку в 1971 року і закінчив в 1975 році.

Позивач з ОСОБА_7 зареєструвала шлюб лише в жовтні 1971 року і доказів того, що будівництво будинку розпочалось саме після реєстрації шлюбу між ними, а не раніше, суду надано не було. При цьому належними доказами вказані обставини не обґрунтовано та не підтверджено.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хмельницька міська рада про визнання права власності на частину домоволодіння, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 24, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю, ст.ст. 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, ст.368 ЦК України, ст.41 Конституції України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хмельницька міська рада про визнання права власності на частину домоволодіння, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 , жителька: АДРЕСА_5 ).

Відповідачі: ОСОБА_5 (жителька: АДРЕСА_6 ); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , жителька: АДРЕСА_7 ); ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , житель: АДРЕСА_8 ).

Третя особа: Хмельницька міська рада (, м.Хмельницький, вул.Гагаріна, 3).

Дата складання повного тексту рішення суду 07.12.2022 року.

Суддя: