Ухвала

05 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №757/24436/18

провадження № 22-ц/824/10263/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція» про відшкодування шкоди, стягнення пені за наслідками невиконання зобов`язання й інфляційної складової боргу, зобов`язання вчинити дії по усуненню недоліків та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, стягнення пені за наслідками невиконання зобов`язання й інфляційної складової боргу, зобов`язання вчинити дії по усуненню недоліків та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 15 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

04 жовтня 2022 року у відповідь на запит на адресу апеляційного суду надійшла дана цивільна справа.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

До апеляційної скарги апелянт долучає заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій зазначає, що позивачу після складення повного тексту рішення судом не було направлено копію оскаржуваного рішення на адресу позивача: АДРЕСА_1 . В наступному, 24 лютого 2022 року почалась агресивна війна росії проти України та відбулась окупація м. Маріуполь, що є загальновідомими обставинами. Окрім того, у зв`язку з військової агресією проти України рішенням Державної судової адміністрації України було закрито доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, який було відновлено в тестовому режимі лише 20 червня 2022 року. Зауважує, що процесуальні норми ЦПК України не передбачають обов`язок учасників справи самостійно відшукувати повний текст рішеня у ЄДРСР, оскільки відлік процесуального строку на оскарження судового рішення згідно приписів частин третьої, одинадцятої статті 272, пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України пов`язано з обов`язком місцевого суду «надсилати учасникам справи копію повного судового рішення» та відлік такого строку для учасника починається «з дня вручення йому повного рішення суду».

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи позивач та його представник брали безпосередню участь у розгляді справи 16 грудня 2021 року та були присутні при проголошенні вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення, а отже були обізнані з результатом ухваленого рішення ще 16 грудня 2021 року. Проте апелянтом взагалі необґрунтовано з яких поважних причин останній з грудня 2021 по 24 лютого 2022 року не міг реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за умови, що він був присутнім у судовому засіданні та при проголошенні вступної та резолютивної частин рішення.

Отже, наведені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

У пункті 6 постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року роз`яснено, що у клопотанні про поновлення строку мають бути зазначені причини пропущення строку на апеляційне оскарження та докази, що підтверджують наявність поважних причин його пропуску.

Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за період до 24 лютого 2022 року та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати особі строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року неповажними.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 31 жовтня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за період до 24 лютого 2022 року та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець