Справа № 710/297/22
Провадження № 2/710/203/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судового засідання Поліщук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Шпола цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права на майнові права та обов`язки засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на майнові права та обов`язки засновника (власника) селянського (фермерського) господарства «Степ». В обґрунтування заявленого позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 12.05.2021 Шполянським районним відділом деражвної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис за № 292. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка площею 0,2430 га розташована в АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка площею 9,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельна ділянка площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - селянське (фермерське) господарство «Степ», код 31546086. 05.09.2017 ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,6903 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_3 , 1982 р.н. А все інше майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на час смерті і на що він за законом матиме право та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, крім вищевказаного майна, заповів ОСОБА_1 , 1954 р.н. 26.11.2021 державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташовані в АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,2430 га розташовану в АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 9,4 та 4,7001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майнові права та обов`язки засновника (власника) селянського (фермерського) господарства «Степ», нотаріусом було відмовлено, оскільки спадкоємцем не було надано документи на цілісний майновий комплекс - СФГ «Степ», як це вимагає п. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» у зв`язку з їх відсутністю. Позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, бажає продовжити діяльність СФГ «Степ», яке має основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності . У позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника СФІГ «Степ» не має можливості.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Колотило Л.М. в засідання не прибули. Представник позивача до суду надала клопотання про слухання справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання не прибув, до суду надав клопотання про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України; у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , який був засновником та власником селянського (фермерського) господарства «Степ», що знаходиться в АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 7), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6), копією статуту СФГ «Степ» (а.с. 12- 15) та копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 16).

Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 05.09.2017 року державним нотаріусом, зареєстрованим в реєстрі за № 923 (а.с. 8), та спадщину прийняла своєчасно. Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 9-10)

Однак при зверненні позивача до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майнові права та обов`язки засновника (власника) селянського (фермерського) господарства «Степ», їй нотаріусом було відмовлено, оскільки оскільки спадкоємцем не було надано документи на цілісний майновий комплекс - СФГ «Степ», як це вимагає п. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» у зв`язку з їх відсутністю, копія постанови (а.с. 17).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 106091 селянське (фермерське) господарство «Степ» як юридична особа було зареєстроване 20.07.2021, дата зміни свідоцтва про деражвну реєстрацію 17.06.2008 (а.с. 16).

Згідно статуту, зареєстрованого 20.07.2001 року, засновником і власником СФГ «Степ»» є ОСОБА_2 , який є головою господарства (а.с. 12-15).

Частиною 1 статті 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Отже, СФГ «Степ» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є власністю засновника та входить до складу спадкового майна після його смерті.

Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до Закону України «Про фермерське господарство». Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Успадкування фермерського господарства як цілісного майнового комплексу або його частини полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини, залежить від кола учасників фермерського господарства (пункт 2 частини першої статті 1219 Цивільного кодексу України).

Тобто саме господарство як предмет цивільного обороту є об`єктом спадкування. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Разом з тим, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме: успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Так, згідно норм статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В той же час ст. 1219 ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять до складу спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що згідно із загально дозвільним принципом правового регулювання, який поширюється на сферу правомірних приватних відносин (зокрема, на відносини спадкування), дозволено те, що не заборонено законом. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу. Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

За змістом вказаних приписів саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства. Тому саме права та обов`язки засновника господарства можуть бути успадковані.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже висловила можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України «Про фермерське господарство»

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі ст. 23 Закону, у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Оскільки позивач, як спадкоємець за заповітом, висловила бажання продовжити діяльність фермерського господарства, то визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті її чоловіка прав і обов`язків засновника СФГ «Степ» є ефективним способом захисту її прав як спадкоємця засновника і до позивача повинні перейти права та обов`язки саме засновника (власника) зазначеного господарства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаєтьсянабутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що наявні всі законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права на майнові права та обов`язки засновника (власника) селянського (фермерського) господарства «Степ».

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а Шполячнська міська рада ОТГ в силу закону являється відповідачем у справі, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованою та проживаючою за адресою АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на майнові права та обов`язки засновника (власника) селянського (фермерського) господарства «Степ» (, юридична адреса: вул. Радянська, 3 с. Сигнаївка, Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь