Пр.№2/756/2637/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 серпня 2015 року на перехресті вулиць Драйзера та Закревського в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі.

Вина відповідача підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2015 року.

На час скоєння даної ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована товариством з додатковою відповідальністю "Експрес-Страхування" (далі - ТДВ "Експрес-Страхування") на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3561500.

Позивач стверджував, що збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, не були відшкодовані потерпілій особі особисто винуватцем пригоди. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування, яку позивач задовольнив та 20.10.2015 року здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000,00 грн.

У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати у розмірі 1034,50 грн.

З цих підстав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в порядку регресу в сумі 51 034, 50 гривень та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року позовні вимоги було задоволено.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року вищевказане рішення було скасовано та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача - адвокат Василевський О.Л. в заяві про перегляд заочного рішення в цій справі від 16.12.2021 року зазначає, що станом на момент ДТП 10.08.2015 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5599587 від 16.06.2015 року з строком дії від 16.06.2015 року по 15.06.2016 року.

Згідно вищевказаного Договору ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 50 000 грн., франшиза нуль гривень. Зазначає, що ПрАТ «СК Україна» на той час знаходилося в об`єднанні страховиків та сплачувало МТСБУ членські внески, отже, позивач повинен був звернутися до ПрАТ «СК Україна».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю представника позивача та відповідача.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2015 року у справі №754/13567/15 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Як вбачається з вказаної постанови, 10 серпня 2015 року на перехресті вулиць Драйзера та Закревського в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля VOLVO, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі (а.с. 6).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.08.2015 року, був пошкоджений автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якої, була застрахована в була застрахована товариством з додатковою відповідальністю "Експрес-Страхування" (далі - ТДВ "Експрес-Страхування") на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3561500. (а.с. 10).

Унаслідок згаданої пригоди автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , становила 179355,96 грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля від 27 серпня 2015 року №9271, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "Український експертний центр "Експерт-Сервіс" (а. с. 19-34).

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія засобу «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 , була забезпечена за полісом №АІ/5599587 в ПрАТ «СК «Україна». Ліміт майнової відповідальності становить 50 000,00 грн. (а.с.90).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний суд зазначив:

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Порядок та підстави проведення регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ визначено ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу МТСБУ від 19.10.2015 року сума у розмірі 50 000,00 грн. була виплачена ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №5222рв від 20.10.2015 року (а.с. 35,37).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія засобу «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 , була забезпечена за полісом №АІ/5599587 в ПрАТ «СК «Україна». Ліміт майнової відповідальності становить 50 000,00 грн. (а.с.90), копію якого було надано суду. Доказів на спростування цих обставин позивачем не надано.

Отже, у цих правовідносинах шкода, завдана відповідачем, має відшкодовуватись страховиком або МТСБУ у випадках, встановлених ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`зку з чим пред`явлення позивачем вимог до відповідача суд вважає безпідставним та відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.12.2022

Суддя А.М.Майбоженко