Справа № 758/9830/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про розірвання договору довічного утримання (догляду),

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова А.В.а про розірвання договору довічного утримання (догляду).

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 05 березня 2018 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір довічного утримання (догляду) (надалі за текстом - Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №272. Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Договору, за цим Договором Відчужувач передає у власність Набувача належний йому на праві приватної власності житловий будинок, літера А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а Набувач зобов`язується забезпечувати Відчужувача утриманням та доглядом довічно. До складу житлового будинку входить вбиральня (літ. Д), загальна площа вказаного житлового будинку становить 47,8 кв.м., а житлова площа - 28,3 кв.м. Пунктом 2.1. розділу 2 Договору передбачено, що за згодою Сторін обов`язок Набувача з надання Відчужувачу довічного утримання (догляду) визначається у вигляді:

- забезпечення належним медичним обслуговуванням;

- забезпечення необхідним одягом та взуттям;

- забезпечення продуктами харчування;

- забезпечення побутовими послугами.

Відповідно до пункту 2.5. розділу 2 Договору, до моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору Набувач передав Відчужувачеві, а Відчужувач отримав від Набувача суму в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок майбутнього забезпечення Відчужувача.

Пунктом 2.2. розділу 2 Договору передбачено, що Набувач зобов`язаний в необхідному обсязі здійснювати довічне надання матеріального забезпечення та догляду Набувачеві відповідно до пункту 2.1 цього договору, а Відчужувач, в свою чергу, відповідно до пункту 2.3. Договору має право вимагати від Набувача своєчасного та повного виконання обов`язків, передбачених цим Договором, а також, право розірвання Договору у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем обов`язків за цим Договором.

Сторони пов`язані не лише договірними відносинами, а й родинними відносини, адже Відповідачка є онукою для Позивачки.

Метою укладання зазначеного Договору було те, що Позивач бажала забезпечити себе належним доглядом та увагою з боку улюбленої онуки, адже попри поважний вік (81 рік) та проблеми зі здоров`ям вона офіційно працевлаштована та продовжує працювати у Комунальному підприємстві «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями 1 розряду Дільниці №2.

Відповідач з моменту укладання договору жодним чином не виконує свої обов`язки за договором, що проявляється в тому, що вона жодного разу не приїздила до Позивача, не телефонувала, не цікавилася станом здоров`я та потребами Позивача, не здійснювала догляду, не забезпечувала медичним обслуговуванням, побутовими послугами тощо. У зв`язку із чим, вона змушена звертатися до своїх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які безпосередньо здійснюють догляд за нею, купують продукти харчування, лікарські засоби, підтримують чистоту у квартирі, у разі потреби допомагають здійснювати санітарно-гігієнічні процедури. Позивачка потребує оперативного лікування, у зв`язку із низкою хронічних хвороб, серед яких, невправима післяопераційна вентральна грижа білої лінії живота. Відповідачка в свою чергу, відмовляється забезпечувати відповідним медичним обслуговуванням.

Через наведену вище бездіяльність ОСОБА_1 позивач переживає, відчуває себе непотрібною та покинутою внучкою, якій вона передала цінний для неї будинок, а внучка в свою чергу, забула про свої обов`язки задекларовані у договорі та не цікавиться нею.

Позивач неодноразово зверталася в усній формі до відповідача з проханням приходити до місця її проживання, допомагати здійснювати гігієнічний догляд за нею, приносити їжу, ліки, допомагати з оплатою комунальних платежів та застерегла, що у разі не здійснення догляду за нею, вона має намір звернутися до суду за захистом своїх прав. Після таких застережень Відповідач час від часу перераховувала грошові кошти, проте, жодного разу не прийшла до Позивача задля здійснення особистої допомоги та/або догляду. Позивач неодноразово просила Відповідача не здійснювати перерахування грошових коштів, а здійснювати догляд, проте, відповідні прохання залишилися без відповідного реагування.

Договір довічного утримання має характер особисто-довірчого, оскільки відчужувач одержує від набувача довічне утримання, тобто стосунки між ними повинні ґрунтуватися на особистій пошані та довірі.

Наразі, сторони не спілкуються та між ними втрачені довірливі стосунки, а неналежне виконання умов Договору, робить неможливим подальше існування між ними договору довічного утримання.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не належно виконувались обов`язки за договором довічного утримання, а тому просила суд розірвати договір довічного утримання від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. реєстраційний номер 272.

У поданому відзиві на позовну заяву, адвокат Бурдейний П.В., який діє в інтересах Відповідачки просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зазначивши, що обставини, викладені позивачкою у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи. Так, представник відповідача у відзиві зазначає, що позивач не потребувала утримання (догляду), адже є та була дієздатною особою. Позивачка не була в безпорадному стані, була повністю дієздатною, на момент подання позову працювала, а також вона не одинока, адже проживає у своїй квартирі не одна, а окрім неї у даній квартирі зареєстровано та проживає ще 6 осіб. Вказує, що з моменту укладання договору сумлінно здійснює матеріальне забезпечення позивача та переказує грошові кошти на банківську картку позивача. У зв`язку із тим, що робота у відповідача займає більшість її часу, з мотивів турботи про позивача, відповідачем було погоджено та вирішено надавати кожного місяця матеріальне забезпечення у формі фінансової допомоги позивачу. Від позивача за весь час дії договору ніяких заперечень з приводу дій відповідача отримано не було, а тому можна дійти висновку, що позивача повністю влаштовували форми матеріального забезпечення та грошові суми які відповідач витрачала на її матеріальне забезпечення та як виконується сам договір. Виходячи із умов укладеного договору довічного утримання (догляду) не містить чіткого визначеного порядку (способу) надання набувачем догляду та забезпечення медичною допомогою, ліками, продуктами харчування, тому при визначені ступеню його виконання чи невиконання необхідно виходити із задоволення життєвонеобхідних потреб особи, що потребує догляду. У зв`язку із зазначеним, просила у задоволенні позову відмовити повністю та договір довічного утримання від 05 березня 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. визнати дійсним та залишити без змін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, з мотивів викладених у тексті позовної заяви та додатково повідомила суду те, що відповідачка з моменту укладання договору жодного разу не приїздила до позивачки з метою догляду чи іншим видом допомоги. Лише 03 липня 2019 року прибула на похорони сина позивачка, але безпосередньо до неї не підходила. Позивачка потребує оперативного лікування, допомоги у проведенні гігієнічних процедур та інших видів допомоги, проте, відповідачка не допомагає. Протягом дії карантинних обмежень та в період дії активних бойових дій відповідачка не цікавилася станом здоров`я позивачки та чи остання забезпечена всім необхідним. Наразі, між сторонами напрочуд напружені, сварливі стосунки, втрачено довірливі відносини, що робить неможливе існування між ними договору довічного утримання.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні. Окрім, викладеного у тексті відзиву, повідомила суду, що вона по мірі можливості переказує грошові кошти на утримання позивачка та остання може використовувати їх на забезпечення своїх потреб. Позивачка проживає у великій квартирі у колі сім`ї, які можуть здійснювати догляд за нею та проводити необхідні процедури. Всю необхідну інформацію про стан здоров`я та самопочуття позивачки вона отримує від сина позивачки ОСОБА_9 .

Представник відповідачв в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року прийнято справу до провадженні судді Головчака М.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 05 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №272.

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Договору, за цим Договором Відчужувач передає у власність Набувача належний йому на праві приватної власності житловий будинок, літера А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а Набувач зобов`язується забезпечувати Відчужувача утриманням та доглядом довічно. До складу житлового будинку входить вбиральня (літ. Д), загальна площа вказаного житлового будинку становить 47,8 кв.м., а житлова площа - 28,3 кв.м.

Пунктом 2.1. розділу 2 Договору передбачено, що за згодою Сторін обов`язок Набувача з надання Відчужувачу довічного утримання (догляду) визначається у вигляді:

- забезпечення належним медичним обслуговуванням;

- забезпечення необхідним одягом та взуттям;

- забезпечення продуктами харчування;

- забезпечення побутовими послугами.

Відповідно до пункту 2.5. розділу 2 Договору, до моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору Набувач передав Відчужувачеві, а Відчужувач отримав від Набувача суму в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок майбутнього забезпечення Відчужувача.

Пунктом 2.2. розділу 2 Договору передбачено, що Набувач зобов`язаний в необхідному обсязі здійснювати довічне надання матеріального забезпечення та догляду Набувачеві відповідно до пункту 2.1 цього договору, а Відчужувач, в свою чергу, відповідно до пункту 2.3. Договору має право вимагати від Набувача своєчасного та повного виконання обов`язків, передбачених цим Договором, а також, право розірвання Договору у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем обов`язків за цим Договором.

Відповідно до пункту 4.2. розділу 4 Договору, цей договір може бути розірваний за рішенням суду: - на вимогу Відчужувача, у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; - на вимогу Набувача.

В судовому засіданні, 23 листопада 2021 року, відповідач визнала ту обставину, що починаючи з 03 липня 2019 року не приїздила до позивачки та не спілкувалася, всю інформацію про стан позивачки дізнавалася від свідка ОСОБА_9 , а також час від часу направляла кошти на утримання бабусі та вважає, що цього достатньо для належного виконання умов договору.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 , яка є старшою дочкою позивачки та матір`ю відповідачки повідомила суду, що відповідачка таємним чином вмовила позивачку укласти договір довічного утримання для уникненні численними дітьми позивачки спадкування будинку, який є об`єктом договору довічного утримання. Відповідачка є улюбленою онучкою позивачки та вона до дев`ятирічного віку здійснювала виховання онуки. Після укладання договору, відповідачка не здійснює догляд за позивачкою, не приїздить, не телефонує їй, не допомагає. Гігієнічні процедури час від часу вона допомагає проводити позивачці, оскільки, остання через поважний вік не може здійснювати за собою догляд. Крім того, участь у догляді за позивачкою здійснюють її діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які проживають разом із нею у квартирі, а також вона. Означені особи безпосередньо здійснюють догляд за позивачкою, купують продукти харчування, лікарські засоби, підтримують чистоту у квартирі. Також зазначила, що відносини між позивачкою та відповідачкою напружені та не доброзичливі. Звернула увагу суду на тому, що навіть перед судовим засіданням відповідачка навіть не привіталася із позивачкою, не допомогла піднятися сходами та супроводити до зали судового засідання.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 , який є сином позивачки та рідним дядьком відповідачки повідомив, що відносини між позивачкою та відповідачкою погіршилися після того, як ОСОБА_5 дізналася про укладання спірного договору. До моменту укладання договору, відповідачка приїздила до позивачки на свята та привозила смаколики. 03 липня 2019 року відповідачка приїздила на похорон його брата, який є сином позивачки та займалася організацією поховання. Після 03 липня 2019 року ОСОБА_3 не приїздила до бабусі, у зв`язку із погіршенням відносин між нею та ОСОБА_1 через втручання ОСОБА_5 . Час від часу ОСОБА_3 йому телефонує аби дізнатися про обстановку у квартирі та стан здоров`я бабусі. Також зазначив, що догляд за матір`ю здійснює він, за потреби, а також рідні брати і сестри, які проживають разом із матір`ю.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів факти, повідомлені свідками, їх показання підтверджуються письмовими доказами та фактично поясненнями відповідача.

Статтею 744 ЦК України, якою визначено поняття договору довічного утримання (догляду), зазначено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина 1 статті 749 ЦК України).

Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності, згідно з частиною 2 статті 749 ЦК.

Відповідно до ст. 751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, згідно частини 1 статті 755 ЦК України.

Положення ч.1 ст.755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення ст. 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У даних правовідносинах розірвання договору довічного утримання у судовому порядку у випадку невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін передбачені пунктом 15 Договору від 23.07.2016 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже наявність факту порушення зобов`язання є підставою позову, який повинен довести позивач у справі.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, посилалася на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором жодного разу не приїздила до неї, не телефонувала, не цікавилася станом здоров`я та потребами позивача, не здійснювала догляду, не забезпечувала медичним обслуговуванням, побутовими послугами тощо. Крім того, відносини між сторонами напружені, не спілкуються та між ними втрачені довірливі стосунки, а неналежне виконання умов Договору, робить неможливим подальше існування між ними договору довічного утримання.

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 19 червня 2019 року по справі № 759/501/17, тлумачення п. 1 ч. 1 ст.755 ЦК свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У даних правовідносинах відповідачем не підтверджено повне та належне виконання своїх обов`язків за договором довічного утримання починаючи з 03 липня 2019 року, а позивачем підтверджено, що відповідач зі вказаного часу їх не виконує, не здійснює догляд, лікування тощо. Крім того, у судовому засіданні стороною позивача було підтверджено обставини, що востаннє приїздила до бабусі саме 03 липня 2019 року на похорон сина позивачки та між ними склалися напружені, неприязні відносини, що робить неможливе існування договору довічного утримання між ними.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що вищевказаний договір довічного утримання, укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки відповідач не виконує свої обов`язки за даним договором та виконання в подальшому умов неможливе через втрату довірливих стосунків.

Відповідно до частини 1 статті 756 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про розірвання договору довічного утримання (догляду) є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про розірвання договору довічного утримання (догляду) - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Аллою Володимирівною за реєстраціним номером 272.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 );

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна (адреса: м. Київ, вул. бульв. Дружби народів, 32, оф. 35).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 серпня 2022 року.

Суддя М. М. Головчак