РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Партиці Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю зі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років з 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, день смерті ОСОБА_5 .. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що була знайома з померлою з 2011 року, а з 2014 року за проханням ОСОБА_5 та її брата ОСОБА_6 почала проживати з ними у одній з кімнат квартири АДРЕСА_2 . Як зазначено у позовній заяві позивач у квартирі прибирала та готувала, оскільки за фахом є кухарем. Також вказано, що з померлою вели спільний побут, витрачали спільні кошти на придбання продуктів харчування, здійснювали спільні прогулянки. Померла ОСОБА_5 хворіла на атеросклеротичну хворобу серця, коксартроз, а тому ходила з палицею та потребувала сторонньої допомоги. У позивача були ключі від квартири та спільного тамбуру, щодня вона або її чоловік ОСОБА_7 вигулювали собаку померлої Беллу , святкували релігійні свята, дні народження, хрестини її доньки, що підтверджується світлинами за період з 2015 року по 2020 рік. Позивачем вказано, що після народження її доньки ОСОБА_9 у 2014 році, матір та чоловік позивача доглядали за дитиною по АДРЕСА_5. Чоловік позивача поповнював рахунок мобільного телефону померлої у 2019-2021 роках, що підтверджується випискою з банку про рух коштів. Крім того, позивач здійснила поховання ОСОБА_5 , отримала лікарське свідоцтво про смерть №220/2021 від 22 лютого 2021 року, допомогу на поховання з Пенсійного фонду. Також на прохання ОСОБА_5 через її психічний та фізичний стан займалася похованням її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про поховання №1252 від 22 квітня 2020 року. Позивач звернулася до Третьої нотаріальної контори та нотаріусом Семенюк О.Є. була заведена спадкова справа №192/2021 після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №63896607 від 12.03.2021 року. Встановлення факту спільного проживання необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 20.05.2021 року постановлено перейти у позовне провадження та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09:45 год. 08.06.2021 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 год. 11.08.2021 року. Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та виклик свідків задоволено. Зобов`язано Третю Державну нотаріальну контору (79019, м.Львів, вул.Чорновола, 39) надати Франківському районному суду м.Львова до 10.08.2021 року належним чином завірену копію спадкової справи за заявою ОСОБА_1 №192/21. В судове засідання викликано свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28.09.2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 задоволено, залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.11.2022 року клопотання представника відповідача Львівської міської ради Партики Н.С. про витребування доказів задоволено, витребувано з Львівського районного управління поліції №2 (79044, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 65) копію матеріалів закритого кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву, з підстав викладених у ній, просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, пояснень по справі не надіслав, про причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_11 , яка пояснила, що приблизно у 2015 році на хрестинах чула як ОСОБА_5 просила позивача жити з нею, бачила як вони разом ходили за покупками, в лікарню. Чи здійснювали вони спільні покупки не знає, у якій з кімнат жила позивач їй невідомо.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сусідкою позивача, бачила як її чоловік приходив до ОСОБА_5 ще років шість-сім тому, коли стало гірше, то приходила позивач, часто з донькою. Померлу ОСОБА_5 знала особисто, провідувала її, коли ОСОБА_13 не було, з її слів вона була задоволена доглядом позивача. Вказала, що останні 4-5 років часто бачила позивача у ОСОБА_5 , зазначила, що вона прибирала, готувала їсти та ходила купувати продукти. Ключі від квартири мали позивач та сусід ОСОБА_14 , який щоранку вигулював собаку, так як позивач не завжди мала таку можливість. У день смерті ОСОБА_5 її не було вдома, дізналася про це вже ввечері, знає, що тіло знайшов сусід ОСОБА_14 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 23.02.2021 року, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відповідно до статті 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №297, виданої 22 лютого 2021 року відділом житлового господарства Франківської райадміністрації Львівської міської ради ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 28 січня 2008 року.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №220/2021 від 22 лютого 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - атеросклеротична хвороба серця.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24 лютого 2021 року, винесеної старшим слідчим СВ відділу поліції №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Ільчишин-Оліярник О.З. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 20 лютого 2021 року закрите у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до дозволу про видачу трупа від 22.02.2021 року дозволено відповідальним працівникам КЗ ЛОР ЛОБСМЕ видати ОСОБА_15 труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після проведення судово-медичного розтину трупа та відібрання необхідних зразків з метою здійснення лабораторних досліджень.

Всі необхідні документи та витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_5 оформлювала та сплачувала позивач, що підтверджується наявними у матеріалах справи договором від 25.02.2021 року, свідоцтвом про поховання від 25.02.2021 року та квитанцією за надання ритуальних послуг від 25.02.2021 року.

Крім цього, позивач здійснювала поховання брата спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наявними у матеріалах справи договором-замовленням від 22.04.2020 року, свідоцтвом про поховання від 22.04.2020 року та квитанцією за надання ритуальних послуг від 22.04.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулася 12.03.2021 року до нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.С. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріусом Семенюк О.С. відкрито спадкову справу №192/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67333342 від 12 березня 2021 року.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2021 року будь-які відомості щодо ОСОБА_1 відсутні.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією сторінки паспорту позивача про її місце реєстрації та довідкою з місця проживання №2187, виданою 15 травня 2017 року відділом житлового господарства ЛКП «Сонячне».

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з нормами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно із частинами другою, четвертою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 травня 2021 року в справі № 552/196/20.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2019 року в справі № 521/16365/15.

Судом встановлено, що позивач з 2015 року знаходилася у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, жили на заощаджені кошти з чоловіком. Доводи позивача про купівлю телевізора та холодильника не доведені належним чином, адже матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження вказаного факту.

Власне ставлення позивача до померлої ОСОБА_5 , витрати, понесені на її поховання та на поховання її брата, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками, що згідно ст.1264 ЦК України, дає право на спадщину.

Щодо вищенаведених показань свідків, суд приходить до висновку, що ними неможливо достовірно підтвердити той факт, що саме з 2014 року позивач проживала разом зі ОСОБА_5 однією сім`єю, адже сімейні відносини мають особливий характер та є об`єктивно недоступними для оточуючих. З їхніх показів встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 здійснювала за померлою догляд та допомагала їй в домогосподарстві, однак сам факт надання певного виду допомоги чи догляду не може бути беззаперечною та єдиною підставою для задоволення пред`явленого позову.

Жоден із свідків не дав суду показань щодо того, що померла ОСОБА_5 вважала позивача членом її сім`ї. Долучені до позовної заяви 7 світлин за 2015, 2016, 2020 роки відображають тільки характер відносин, які склались між позивачем та спадкодавцем.

Суд критично ставиться до наданих позивачем в якості доказів спільного проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_5 виписок з банківського рахунку чоловіка позивача ОСОБА_16 , де зазначено, що він зі свого банківського рахунку поповнював мобільний телефон за номером НОМЕР_2 за період з 01.01.2019 р. по 01.01.2021 р., оскільки ці докази самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, притаманні сім`ї.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 не довела факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю, наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, оплату комунальних послуг, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл.Ринок,1;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 06.01.2023 року.

Суддя Х.В.Гладишева