ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2923/22
Провадження № 2/210/1510/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 грудня 2022 року
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., секретаря судового засідання Хмельницької Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Короткий зміст позовної заяви
Між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 , було укладено Договір найму жилого приміщення в гуртожитку №130 від 16 листопада 2020 року.
Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 3 № 200 від 16.11.2020 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу, була надана житлова площа у гуртожитку АДРЕСА_1 , розміром 12,0 кв.м. Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.08.2021 року.
Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором найму жилого приміщення в гуртожитку №130 від 16.11.2020 року, зокрема, порушуючи п.5.3. зазначеного до договору за Відповідачем, утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 2349,18 гривень .
Ураховуючи викладене, представник Криворізького державного педагогічного університету просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житло в розмірі 2876,18 гривень, 3% річних у розмірі 129,20 грн., пеню у розмірі 410,62 грн. та судові витрати.
Аргументи учасників справи
Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відзив на позовну заяву відповідач не надав.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Між Криворізьким державним педагогічним університетом (надалі - Позивач), в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) було укладено Договір найму жилого приміщення в гуртожитку №130 від 16 листопада 2020 року (а.с.3-4).
Предметом договору є надання університетом мешканцю одного місця для проживання в гуртожитку в кімнаті (площа кімнати 12 кв.м.) на умовах спільного користування цією кімнатою з двома іншими особами на умовах, визначених цим договором (розділ 1 договору).
Згідно розділу 2 договору, поселення мешканця в гуртожиток здійснюється на підставі ордера на жиле приміщення № 200 серії 3 від 16.11.2020 року, виданого КДПУ, обладнане майном згідно з актом прийому-передачі (а.с.5).
Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому статтею 129 Житлового Кодексу УРСР.
16 листопада 2020 року ОСОБА_1 видано ордер на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_1 , зі строком поселення до 31 серпня 2021 року, виданий начальником відділу гуртожитків Криворізького державного педагогічного університету (а.с. 5).
Відповідно до розрахунку заборгованості, враховуючи сплачену заборгованість, заборгованість складає: 2876,18 гривень, 3% річних у розмірі 129,20 грн., пеня у розмірі 410,62 грн. (а.с.10-11).
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 , було укладено Договір найму жилого приміщення в гуртожитку №130 від 16 листопада 2020 року.
Предметом договору є надання університетом мешканцю одного місця для проживання в гуртожитку в кімнаті (площа кімнати 12 кв.м.) на умовах спільного користування цією кімнатою з двома іншими особами на умовах, визначених цим договором (розділ 1 договору).
Згідно розділу 2 договору, поселення мешканця в гуртожиток здійснюється на підставі ордера на жиле приміщення № 200 серії 3 від 16.11.2020, виданого КДПУ, обладнане майном згідно з актом прийому-передачі .
Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому статтею 129 Житлового Кодексу УРСР.
Крім того, відповідачу ОСОБА_1 видано ордер на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_1 , зі строком поселення до 31 серпня 2021 року, виданий начальником відділу гуртожитків Криворізького державного педагогічного університету.
Предметом договору найму у гуртожитку, у залежності від його виду, є кімната, її частина або ліжко-місце. Договір найму з мешканцем гуртожитку включає також елементи договорів про надання послуг, зберігання, виконання робіт тощо. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Слід зазначити, що пунктом 10 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року № 500-VI встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце).
Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.
Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку.
Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.
Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення).
Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, відповідно до пункту 15 якого особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі)
Відповідно до пункту 4.2.4 договору № 130 від 16 листопада 2020 року, мешканець зобов`язаний своєчасно вносити плату за проживання в гуртожитку в розмірі, встановленому університетом відповідно до зайнятої житлової площі (а.с.3 зворот).
Розмір плати за проживання в гуртожитку встановлюється університетом щомісячно, в залежності від площі, яку займає мешканець, обсягу спожитих комунальних послуг мешканцями гуртожитків, чинних тарифів на комунальні послуги. (пункт 5.1 договору) (а.с.4).
Як вбачається зі звіту по студентам по оплаті за гуртожиток, ОСОБА_1 порушила умови договору в частині своєчасної та повної оплати за проживання в гуртожитку, борг на кінець періоду з урахуванням індексу інфляції складає 2876,18 грн.
ОСОБА_1 претензією № 106 вих. №07-149/3 10.02.2022 року повідомлялось за місцем реєстрації про необхідність сплати вказаної суми боргу в розмірі 2349,18 грн. (а.с. 12).
Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано, відповідачем не заперечується факт користування та проживання в вказаному житловому приміщенні.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 626 , статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Тому з врахуванням зазначеного вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за проживання обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, що оплату за фактично отримані відповідачем житлові послуги в добровільному порядку позивачу, не здійснено, що свідчить про порушення прав позивача, тому він вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з оплати вказаних послуг.
Разом з цим, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.
Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
До позову позивачем надано розрахунок суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, який був перевірений судом та суд вважає його цілком прийнятним, тому вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення інфляційних втрат та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період.
Однак, суд не погоджується з таким розрахунком позивача з огляду на наступне.
Так, Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Починаючи з 24 лютого 2022 року та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан.
Відповідно до абзацу 5 п. 1 ч. 1 ЗУ Про житлово - комунальні послуги, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Дійсно, в період з 01.03.2022 по 01.08.2022 року у позивача виникає право нараховувати три відсотки річних та інфляційні збитки за несвоєчасне внесення плати за проживання, однак враховуючи Постанову КМУ №206 від 05.03.2022 року, яка розповсюджується на дані правовідносини, слід дійти висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних збитків.
Крім того, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги, щодо стягненні пені за договором, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. При цьому, як зазначено у ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Водночас відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Таким чином пеня та штраф за договором це різновиди неустойки. А неустойка один зі способів забезпечення виконання договірних зобов`язань, а тому вимоги про її сплату повинні бути оформлені в письмовій формі.
Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача 2349,18 грн. основної суми боргу, в іншій частині позовних вимог слід відмовляє.
Щодо судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Отже, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1706,18 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог позовної заяви-відмовити.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2022 року

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Криворізький державний педагогічний університет (50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54, );

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Р. Є. Скотар