06.10.2022 Справа № 756/8897/22
Унікальний №756/8897/22
Провадження №2-о/756/345/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр репродуктивної та перитональної медицини» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення юридичного факту про припинення трудових відносин,-

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою та просить встановити факт припинення трудових відносин між нею та Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради Бердянське територіальне медичне об`єднання з 27 вересня 2022року.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору, що визначено ст. 36 КЗпП України. Для окремих категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав, визначених 41 КЗпП та інші законодавчі акти.

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: - взаємне волевиявлення сторін; - ініціатива працівника;- ініціатива власника або уповноваженого ним органу; - ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; - порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Отже, факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Тобто припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця, зокрема в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

В даному випадку, звернувшись до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, заявник зазначила, що вона не може належним чином оформити припинення трудових відносин, в трудовій книжці не зазначено про її звільнення. Тобто із змісту заяви вбачається, що між заявником та Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради Бердянське територіальне медичне об`єднання, існує спір щодо припинення трудових відносин, спонукання внести запис до трудової книжки про звільнення, тобто трудовий спір.

Вищевикладене не суперечить правовій позиції Постанови ВС від 03 травня 2018 року (справа N 235/3754/17, провадження N 61-9768св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 315, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр репродуктивної та перитональної медицини» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення юридичного факту про припинення трудових відносин.

Роз`яснити заявнику право на звернення з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду

Суддя О.М. Луценко