П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Волощук В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року у складі судді Придачука О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення недоплачених відсотків за дговором банківського вкладу,-

встановив :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «ОТП Банк» про стягнення банківського вкладу в порядку захисту прав споживачів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.01.2017 року він оформив у регіональному відділенні в м. Ужгород ПАТ «ОТП Банк» ощадний банківський вклад з щомісячною виплатою процентів та з цією метою відкрив вкладний рахунок № НОМЕР_1 . Оформлення вкладу було здійснено шляхом двостороннього підписання заяви-анкети про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» № 800/000100/17, якою передбачено початкову ставку нарахування відсотків на рівні 12% річних з їх зарахуванням на відкритий вкладний рахунок № НОМЕР_1 .

02.07.2018 року йому стало відомо, що грошові кошти внесені ним на вкладний рахунок з 13.04.2017 року по 11.05.2018 року загальною сумою 209000 грн. з нарахованими в цей час процентами зникли з його банківського рахунку. Він звернувся до відповідача з заявою про повернення внесених ним грошових коштів на вкладний рахунок. Йому було пояснено,що згідно банківської операційної системи значиться, що нібито ним 05.06.2018 року подано до банку три платіжні доручення за якими проведено списання грошових коштів у сумі 209000 грн. Проте, 05.06.2018 року жодної операції з грошовими коштами на вкладному рахунку він не проводив. На його чергове звернення листом за підписом керуючого РВ AT ТП Банк» в м. Ужгород від 25.09.2018 року № 800-05/305 його повідомлено про те, що звернення про повернення грошових коштів розглядається. Однак, станом на 28.12.2018 року грошові кошти в сумі 209500 грн. залишаються неповернутими. А тому просив суд стягнути з ПАТ «ОТП Банк» на його користь одержані як банківський вклад та не повернуті грошові кошти в розмірі 209500 грн.

У подальшому позивач 27 жовтня 2020 року подав заяву про доповнення позовних вимог, згідно якої, посилаючись на те, що ПАТ «ОТП Банк» не сплачено йому відсотки по вкладному рахунку клієнта № НОМЕР_1 (рахунок для сплати процентів № 6802) за період з 01.06.2018 року по 01.12.2018 року, просив суд стягнути з відповідача суму відсотків за вказаний період у розмірі 12825,00 грн., витрати на послуги адвоката у розмірі 1800,00 грн. та поштові витрати у розмірі 35 грн.

10.08.2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог у якій позивач зазначив, що згідно наданої банком довідки від 20.07.2021 року встановлено, що за період з 01.06.2018 року по 01.12.2018 року банком сплачено йому 2682,86 грн. у зв`язку з чим просив остаточно стягнути з відповідача за період з 01.06.2018 року по 01.12.2018 року недоплачені відсотки у сумі 5902,34 грн., витрати на послуги адвоката у розмірі 1800,00 грн. та поштові витрати у розмірі 35 грн., що в загальному становить 7737,34 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року заявлений позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням АТ «ОТП Банк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про наявність підстав для стягнення відсотків та витрат на правничу допомогу, і необґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу і його не подав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечив подану апеляцію, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. На підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України справа розглянута у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов суд суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи в становлено, що 16.01.2017 року між ОСОБА_1 та AT «ОТП Банк» шляхом підписання заяви - анкети про надання банківських послуг укладено договір про банківський вклад типу «Ощадний банківський вклад з щомісячною виплатою процентів» з початковою ставкою нарахування процентів 12,00% річних.

Для обслуговування договору ОСОБА_1 відкрито вкладний рахунок клієнта № НОМЕР_1 , рахунок для сплати процентів № 6802.

05.06.2018 року з поточного рахунку позивача, на якому знаходилися його грошові кошти у сумі 209 500,00 грн., були переведені на рахунки інших осіб 201 500,00 грн. трьома траншами, а саме: 4500,00 грн. 45000.00 грн. та 152 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку.

Дані перекази коштів були здійснені невідомими особами шахрайським чином, у зв`язку з чим «ОТІЇ Банк» звернувся до правоохоронних органів.

AT «ОТП Банк» вжило заходів до повернення коштів, а саме: 08.06.2018 року частина коштів в розмірі 45 000,00 грн. була повернута на поточний рахунок позивача з рахунків AT за - Банк» у м. Києві, та 26.11.2018 року AT «ОТП-Банк» за рахунок власних коштів повернув ОСОБА_1 різницю викрадених коштів у сумі 156500,00 грн.

З довідки AT «ОТП Банк» від 20.07.2021 року № 800-01-800-5/284 вбачається, що відсотки ОСОБА_1 нараховувалися виходячи з суми залишку вкладу за період з червня по грудень 2018 року та сплачені у розмірі 2682,86 грн.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Таким чином вкладник банківської установи є споживачем банківської послуги та користується обсягом прав, визначених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

З врахуванням вищенаведених обставин справи та вимог закону судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки в період з 05.06.2018 по 26.11.2018 на рахунку позивача були відсутніми кошти, які були зняті внаслідок шахрайських дій, а відсотки нараховувалися без врахування зазначеної суми коштів, суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача недоплачених відсотків та правомірно задовольнив заявлений позов.

Наведені в апеляційній скарзі в цій частині доводи висноків суду не спростовують і не ґрунтуються на вищевказаних нормах матеріального права, якими врегульовано спріні правовідносини, а тому не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу також посилання в апеляційній скарзі, що судом неправомірно взято до уваги доказ - розрарахунок позивача від 10.08.2021 року,який був поданий не із позовною заявою та після закриття підготовчого провадження, оскільки такий позивачем подано після того, як ним було отримано під час розгляду справи письмову інформацію від позивача про нараховані відсотки за вкладом. Крім того, відповідачем відповідно до ст 12, 81 ЦПК України не подано жодних доказів, які б вказували на його неправильність та його спростовували.

Безпідставиними є також доводи апеляційної скарги про неправомірність стягнення з відповідача 1800 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір таких витрат є спімірним із складністю справи та наданими адвокатом послуг, відповідає критеріям реальності адвокатських послуг (дійсності та необхідності) і розумності, а тому такі витрати є обґрунтованими.

Таким чином суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: