ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1830/22 Справа № 201/136/15-ц Категорія 81 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Парфенюк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал», Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива В.Ш.» Філія 04, треті особи: Українська універсальна біржа Дніпропетровська філія, Орган опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпро ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова Валентина Михайлівна, про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в ході розглду справи позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал» (далі - ТОВ «Інвест кредит капітал»), Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Жовтневого ВДВС Дніпровського МУЮ), Приватного підприємства «Нива В. Ш.» Філія 04 (далі - ПП «Нива В. Ш.») та просив: визнати неправомірним та скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 лютого 2014 року; визнати недійсним свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є. В., серія та номер: ВТО 742205, зареєстроване в реєстрі за № 5988 від 11 грудня 2013 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8918421, від 11 грудня 2013 року щодо виникнення права приватної власності ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» на квартиру площею 104,9 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити запис про право власності 3791457 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 липня 2015 року, індексний номер: 23270699, про передання в управління непроданих активів, та виключити запис про інше речове право 10611231 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 лютого 2008 року він уклав з Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» (далі - ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»), правонаступником якого є ТОВ «Інвест кредит капітал», кредитний договір № 41-2008, за умовами якого банк зобов`язався надати йому в кредит грошові кошти в сумі 700 000 грн з кінцевим строком повернення 26 лютого 2010 року та сплатою 21 % річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання умов кредитного договору № 41-2008 від 26 лютого 2008 року він уклав з банком 26 лютого 2008 року договір іпотеки, згідно з яким передав в іпотеку банку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У спірній квартирі зареєстровані та проживають його неповнолітні діти.

12 березня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В. М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 448, яким звернуто стягнення на нерухоме майно, що частково належить йому на праві власності - квартиру АДРЕСА_2 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволено вимоги банку в розмірі: 1) заборгованість за кредитом 700 000 грн; 2) заборгованість по сплаті процентів 273 127,91 грн; 3) плата за виконавчий напис нотаріуса 10 593,00 грн, а всього на загальну суму 983 721, 91 грн.

На підставі виконавчого напису нотаріуса 29 березня 2010 року Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження. Державний виконавець передав на реалізацію предмет іпотеки, не отримавши дозволу органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради.

Перші прилюдні торги з продажу спірної квартири не відбулись, тому державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа від 29 червня 2013 року та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Державним виконавцем при переданні квартири на реалізацію було допущено порушення вимог чинного законодавства України і торги взагалі не могли відбутися, акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу, є протиправними та підлягають скасуванню.

Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, ОСОБА_1 зазначив, що єдиним способом відновлення порушеного права власності позивача та його дітей, є задоволення позову у визначений ним спосіб, зокрема:

- визнати неправомірним та скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року, складений державним виконавцем Дерило В.Г., затверджений начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С.Ю., щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати неправомірною та скасовати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 лютого 2014 року ВП № 18338204, складену старшим державним виконавцем Журавльовим С.Г., затверджену начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С. Ю.;

-визнати недійсним свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є. В., серія та номер: ВТО 742205, зареєстроване в реєстрі за № 5988 від 11 грудня 2013 року;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8918421, від 11 грудня 2013 року, щодо виникнення права приватної власності ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити запис про право власності 3791457 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23270699, від 30 липня 2015 року про передання в управління непроданих активів ТОВ «Інвест Кредит Капітал», та виключити запис про інше речове право 10611231 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 26 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», іменуємий «Іпотекодержатель» та ОСОБА_1 («Іпотекодавець»), ОСОБА_4 («Майновий поручитель»), ОСОБА_3 (Майновий поручитель»), який діяв від себе та за довіреністю від ОСОБА_2 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкали і мешкають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скасовано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевельової В.М. від 12 березня 2010 року, реєстровий № 448 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Визнані недійсними прилюдні торги, які проводились на підставі договору № 0413059 від 25 лютого 2013 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: квартири АДРЕСА_2 , укладеного між Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції та філією 04 ПП «Нива - В.Ш.», а також скасовано протокол, акт проведення прилюдних торгів і свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане 11 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5988, а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14403803 від 11 грудня 2013 року за Публічним акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк».

ТОВ «Інвест кредит капітал» у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_7 і ОСОБА_5 в особі ОСОБА_7 , третя особа: орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року в частині визнання недійсним договору іпотеки від 26 лютого 2008 року, укладеного між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), ОСОБА_4 (Майновий поручитель), ОСОБА_3 (Майновий поручитель), який діяв від себе та за довіреністю від ОСОБА_2 , про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2 , та в частині скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевельової В.М. від 12 березня 2010 року, реєстровий № 448, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 - скасовано і в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року в частині вимог за первісним позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акта проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності - скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ мотивована тим, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів, без з`ясування чи виплинули такі порушення на результат торгів, не може бути достатньою підставою для визнання таких недійсними. Ухвалюючи рішення в частині вимог про визнання недійсним протоколу та акта, суд першої інстанції не врахував, що передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу, не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки є документами, які спрямовані на примусове виконання рішення суду і фіксують виконавчі дії, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1655цс16).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року, складений державним виконавцем Дерило В. Г., затверджений начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С.Ю., щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірною та скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 лютого 2014 року ВП № 18338204, складену старшим державним виконавцем Журавльовим С.Г., затверджену начальником Жовтневого Дніпропетровського МУЮ Полуектовим С. Ю.

Визнано недійсним свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є. В., серія та номер: ВТО 742205, зареєстроване в реєстрі за № 5988 від 11 грудня 2013 року.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8918421, від 11 грудня 2013 року, щодо виникнення права приватної власності ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та виключено запис про право власності 3791457 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23270699, від 30 липня 2015 року про передання в управління непроданих активів ТОВ «Інвест Кредит Капітал», та виключено запис про інше речове право 10611231 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в порушення вимог пункту 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» не отримав дозволу від органу опіки та піклування, та не звернувся до суду із заявою про встановлення або заміну способу виконання рішення.

Зазначене повністю відповідає позиції Верховного суду України, викладеній постанові від 16 листопада 2016 року по справі № 6-1655цс16.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно може бути скасована у разі прийняття рішення, в якому буде про це зазначено, тобто рішення про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недостатньо для відновлення порушених прав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ТОВ «Інвест кредит капітал», правонаступником якого якого є ТОВ «Лекснавігатор» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року стягнуто з ТОВ «Інвест кредит капітал», Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ПП «Нива В.Ш.» на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі по 81,20 грн. з кожного, а також стягнуто з ТОВ «Інвест кредит капітал», Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ПП «Нива В.Ш.» на користь держави судовий збір у розмірі по 939,73 грн. з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року і додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у позивача були відсутні правові підстави для зміни предмета і підстав позову, оскільки згідно з частинами третьою і четвертою статті 49 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків зміни фактичних обставин справи. Проте з моменту направлення цієї справи на новий розгляд до суду першої інстанції обставини справи не змінювались, тому у позивача були відсутні правові підстави для зміни предмета (підстав) позову.

Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2020 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, з тих підстав, що суд не зазначив в чому саме полягала зміна предмета і підстав позову. При цьому, позивач скористався своїм правом та 13 грудня 2017 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну предмета позову і уточнення позовних вимог, при цьому підстави позову, тобто юридично значимі обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, не змінив, що не суперечить статті 31 ЦПК України 2004 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року ОСОБА_1 та ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» уклали кредитний договір №41-2008, за умовами якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 700 000 грн з кінцевим строком повернення до 26 лютого 2010 року та сплатою 21% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №41- 2008 від 26 лютого 2008 року між позивачем та банком того ж дня укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 належить на праві власності по 16/100 частин зазначеної квартири, а 52/100 частин ОСОБА_4

ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі з дружиною ОСОБА_7 та трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, у зв`язку з чим банк звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

12 березня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» за кредитним договором у загальному розмірі 983 721, 91 грн, з яких заборгованість за кредитом 700 000 грн, заборгованість по сплаті процентів 273 127, 91 грн, плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 10 594 грн.

На підставі виконавчого напису нотаріуса 29 березня 2010 року Жовтневим Відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 18338204.

Відповідно до листа виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 25 грудня 2014 року № 5-32/256 будь-яких заяв, листів, згод тощо від батьків неповнолітніх дітей на добровільну або примусову реалізацію спірної квартири з торгів, аукціонів, бірж до органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради не надходило. Дозвіл органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , та право користування яким мають неповнолітні діти, не надавався.

Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25 лютого 2013 року було укладено договір № 0413059 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_2 з Філією 04 ПП « Нива В.Ш. » за ціною 636 000 грн.

Оскільки торги з реалізації квартири не відбулися, державним виконавцем 29 червня 2013 року було складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та винесено постанову про повернення виконавчого документа.

На підставі акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 червня 2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є. В. 11 грудня 2013 року видав свідоцтво ВТО №742205, зареєстроване в реєстрі за № 5988, відповідно до якого спірна квартира належить на праві власності ПАТ «Інноваційно-промисловий банк».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 83928420 від 31 березня 2017 року підставою виникнення права власності зазначено: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 5988, виданий 11 грудня 2013 року.

Таким чином, свідоцтво про право власності було видано на підставі того, що майно не було реалізовано та торги не відбулись.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що прилюдні торги проведенні державним виконавцем Жовтневого Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з порушенням вимог пункту 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей», оскільки останній не отримав дозвіл від органу опіки та піклування, та не звернувся до суду із відповідною заявою про встановлення або заміну способу виконання рішення.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обвязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних ;прав та обовязків можуть бути як правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України), так і інші юридичні факти (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України.

За статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на приписи статей 32, 52 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 62 Закону) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Послідовно дотримуючись висновку, наведеного в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року (справа № 6-116цс12), Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закон допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону).

Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання; арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина девята статті 62 Закону).

З огляду на зазначене, передбачена статтею 62 Закону процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обовязків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Однак за своєю правовою природою таку процедуру разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний виконавець також складає акт.

Таким чином, передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Зазначене повністю відповідає позиції Верховного суду України, викладеній постанові від 16 листопада 2016 року по справі № 6-1655цс16.

Встановивши, що спір, за вирішенням якого звернувся ОСОБА_1 законності процедури проведення прилюдних торгів як таких не стосується, позивач порушує питання про визнання неправомірними і скасування як прийнятих державним виконавцем акту про передачу майна стягувачу, так і постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом зі свідоцтвом про право власності ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» на майно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 посилався на положення ст. 203 ЦК України, та згодом уточнюючи їх, правового обгрунтування даного позову взагалі не зазначав, посилаючись лише на положення ст.31 ЦПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) та беручи до уваги зміст ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року, якою скасовано рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року в частині вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акта проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм ст. ст. 203, 215 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що докази на підтвердження доводів позивача про наявність правових підстав для визнання їх незаконимии, останній суду не надав, акт та протокол державного виконавця відповідають вимогам Закону щодо їх оформлення, відображають результати проведенні у виконавчому провадженні, тому відсутні підстави для визнання вказаних документів незаконими у судовому порядку.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, неправильно визначив характер спірних правовідносин і помилково застосував до них положення статей 203, 215 ЦК України, визнавши з цих підстав неправомірною постанову та недійсним акт державного виконавця.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції не в повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, надав неналежну правову оцінку доводам сторін у справі, що призвело до постановлення рішення, яке не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива В.Ш.» Філія 04, треті особи: Українська універсальна біржа Дніпропетровська філія, орган опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпро ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова Валентина Михайлівна, про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» судові витрати в розмірі 3 654 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова