Справа № 2/593/41/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

В складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

з участю позивачки ОСОБА_1

та представника позивачки адвоката Молень І.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом позивачки ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Молень І.Й. звернулася в суд із позовом до відповідача КНП "Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію" Тернопільської обласної ради в якому просить: поновити процесуальний строк звернення до суду із позовною заявою; визнати незаконним наказ Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_2 «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» № 86-к від 19.12.2019 р. в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади завідувача підрозділом (по виховній роботі); скасувати наказ Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_2 «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» №86-к від 19.12.2019 р в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади завідувача підрозділом (по виховній роботі); поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді завідувача підрозділом (по виховній роботі) КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради; вирішити питання про стягнення судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що з 11 серпня 2010 року ОСОБА_1 працювала в Бережанському обласному комунальному дитячому гастроентерологічному санаторії на посаді завідувача педагогічною частиною. 01 червня 2017 року посаду позивачки перепрофільовано на посаду завідувача підрозділом (по виховній роботі). Назва закладу неодноразово змінювалась. 11 червня 2019 року заклад було реорганізовано в КНП «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради.

Наказом Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради Лужною Н.М. №86-к від 19 грудня 2019 року працівників КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради згідно зі списком (додаток), в тому числі і позивачку ОСОБА_1 , звільнено 28 грудня 2019 року у зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст.40 КЗпП України.

Із вищезазначеним Наказом №86-к від 19 грудня 2019 року в частині звільнення позивачка ОСОБА_1 не згідна, вважає його незаконним, таким, що порушує її трудові права, оскільки підставою звільнення працівників є ліквідація санаторію згідно з рішенням Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17 вересня 2019 року.

Крім того, 11 березня 2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №500/320/20, визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17 вересня 2019 року.

Також, ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільської обласної ради про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 р. у справі №500/320/20 та ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 р. у справі №500/320/20. Враховуючи наведене, оскільки Рішення №1430 від 17 вересня 2019 року визнано протиправним та скасовано, відповідно Наказ №86-к від 19 грудня 2019 року теж є незаконним, так як його прийнято на підставі протиправного та вже скасованого судом рішення.

Проте з моменту набрання постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №500/320/20 законної сили відповідач не вчинив жодних заходів щодо поновлення позивачки на роботі, хоча Рішення №1430 від 17 вересня 2019 року, яке було підставою для звільнення позивачки, судом скасовано.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваний Наказ прийнятий всупереч положенням ч.3 ст. 49 Конституції України та ч.ч. 1-3 ст. 16 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», п. 1 ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про підвищення доступності та якості медичного обслуговування у сільській місцевості».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Молень І.Й. позов підтримали в повному обсязі та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що всіх працівників КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради ввели в оману, мова йшла про реорганізацію підприємства, і вона була переконана, що санаторій не буде ліквідовано і відповідно її не буде звільнено, сподівалась, що буде працювати в реформованому закладі.

В судове засідання представник відповідача КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради не з`явився, генеральним директором (головним лікарем) головою ліквідаційної комісії КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради Лужною Н.М. подано заяву у якій просить проводити розгляд цивільної справи у відсутності представника відповідача, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з підстави пропуску строку позовної давності.

Суд, заслухавши позивачку та її представника, покази свідка, дослідивши подані письмові докази у справі приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також право на захист при незаконному звільненні.

Під час вирішення питання про поновлення строку суд дає оцінку обставинам, які були перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого спеціальним законом строку звернення до суду із позовом до моменту подання такого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Відповідно до ст.234 Кодексу законів про працю України у разі пропуску з поважних причин строку установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця про звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка у зв`язку з надмірними переживаннями щодо звільнення перебувала у постійному стресі та поганому самопочутті протягом січня-лютого 2020 року, що призводило до підвищення артеріального тиску, у зв`язку з чим, вона зверталась до сімейного лікаря та з 20 січня 2020 року по 05 лютого 2020 року перебувала на амбулаторному лікуванні в лікаря загальної практики-сімейного лікаря Бережанської АЗП-СМ ОСОБА_3 із діагнозом гіпертонічна хвороба 2-ї стадії 2-го ступеня, астено-вегетативний синдром, що підтверджується інформацією директора КНП «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Бережанської міської ради №934 від 07.10.2021р. ОСОБА_4 . Враховуючи своє погане самопочуття позивачка не мала змоги вчасно (тобто, в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення) звернутись до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом про визнання Наказу №86-к від 19 грудня 2019 року в частині звільнення її з роботи незаконним та поновлення її на роботі, і лише 05 лютого 2020 р. нею було подано позов.

Крім того, з метою врегулювання ситуації яка склалася у зв`язку з ліквідацією санаторію, позивачка звернулася із зверненням 27 грудня 2019 року до голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В. про перегляд рішення сесії №1430, відповідь на яке було отримано лише 27 січня 2020 року.

Також, позивачка 27 січня 2020 року звернулася із позовом до Тернопільського адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення сесії обласної ради №1430.

Враховуючи, вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачка не ставилася зневажливо до захисту своїх прав, але її зверненню за захистом перешкоджали такі причини, як хвороба, які зобов`язують оточуючих, органи державної влади та інших суб`єктів, з урахуванням моралі, виявити повагу та обґрунтовану поблажливість до пропуску такою особою визначених законом строків, а тому суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті.

В судовому засіданні встановлено, що з 11 серпня 2010 року позивачка ОСОБА_1 працювала в Бережанському обласному комунальному дитячому гастроентерологічному санаторії на посаді завідувача педагогічною частиною.

01 червня 2017 року посаду позивачки ОСОБА_1 перепрофільовано на посаду завідувача підрозділом (по виховній роботі). Назва закладу неодноразово змінювалась.

11 червня 2019 року заклад було реорганізовано в КНП «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису засідання одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради від 17 вересня 2019 року встановлено, що депутат та голова ради ОСОБА_5 під час свого виступу (11 год. 10 хв. 56 сек. відеозапису) запропонував депутатам Тернопільської обласної ради включити в порядок денний питання щодо реорганізації закладів охорони здоров`я комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, комунального некомерційного підприємства «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО (с.Яблунів), щоб їх зробити структурними відділами центру соціальної реабілітації, для того, зберегти їхню роботу та зберегти робочі місця.

02 жовтня 2019 року на зборах проведених Генеральним директором (головним лікарем) ОСОБА_2 з працівниками санаторію після того, як відбулась сесія Тернопільської обласної ради 17 вересня 2019 року, представником відповідача ОСОБА_2 було зазначено, що відбувається процес реорганізації санаторію у новий структурний підрозділ, і відповідно всі будуть працевлаштовані. Згодом Генеральний директор (головний лікар) ОСОБА_2 на зборах повідомила працівникам, що відбувається процес ліквідації закладу. Однак, вона переконувала усіх, що це лише «технічний момент» і після ліквідації закладу та звільнення людей з санаторію, звільнених працівників буде взято на облік в центр зайнятості і в подальшому їх працевлаштують на роботу у новостворений структурний підрозділ. Вищевказані слова представника відповідача підтверджується показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 .

Наказом Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради Лужної Н.М. №86-к від 19 грудня 2019 року працівників КНП «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради згідно зі списком (додаток), в тому числі і позивачку ОСОБА_1 , звільнено 28 грудня 2019 року у зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст.40 КЗпП України.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст.ст.2-1,5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

11 березня 2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №500/320/20, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 задоволено; рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі №500/320/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_6 задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільської обласної ради про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 р. у справі №500/320/20 та ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 р. у справі №500/320/20.

За змістом ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи наведене, оскільки Рішення одинадцятої сесії шостого скликання №1430 від 17 вересня 2019 року визнано протиправним та скасовано, а позивачка була звільнена саме у зв`язку з ліквідацією організації, після визнання такої ліквідації не законною, позивачка має право бути поновленою на раніше займаній посаді, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції №38 від 05.02.2020 року позивачка ОСОБА_1 за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підлягає відшкодуванню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Поновити позивачці ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду із позовною заявою.

Визнати незаконним наказ Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_2 «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» №86-к від 19.12.2019 р. в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади завідувача підрозділом (по виховній роботі).

Скасувати наказ Генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_2 «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» №86-к від 19.12.2019 р. в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади завідувача підрозділом (по виховній роботі).

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді завідувача підрозділом (по виховній роботі) комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради.

Стягнути із відповідача комунального некомерційного підприємства «Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію» Тернопільської обласної ради в користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М.Музика