Справа № 946/4433/22
Провадження № 2/946/2742/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Адамова А.С.,

за участю секретаря Лупу О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за закономправо власності на спадкове майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08.12.2004 р. № 1131, довідкою КП «Ізмаїльське МЕТІ» від 02.01.2018 р. за № 2463 та технічним паспортом на будинок. ОСОБА_3 залишив заповіт від 03.04.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 268, посвідчений секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 заповідає мені, ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 , дружина спадкодавця, на момент смерті чоловіка була непрацездатною, та у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині. Однак, вона своєю заявою від 11.10.2017 р. за №281 відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині.Частиною спадкової маси, яка не охоплена заповітом, є 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 . Згідно заяви ОСОБА_2 , дружини спадкодавця, від 11.10.2017 року № 280, на одержання свідоцтва про право на 1/2 частку в спільному майні подружжя не претендує, так як воно належало спадкодавцю на праві приватної особистої власності. Отже, спадкоємцями за законом першої черги на 1/2 частку житлового будинку являються: дружина спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця, позивач - ОСОБА_1 .Позивач та відповідач на час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте його представник надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 серпня 2022 року витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І. копію спадкової справи №134/2017, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08.12.2004 р. № 1131, довідкою КП «Ізмаїльське МЕТІ» від 02.01.2018 р. за № 2463 та технічним паспортом на будинок.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25.05.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 03.04.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 268, посвідчений секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки була непрацездатною за віком.

Заявою від 11.10.2017 р. за №281, поданої до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І., ОСОБА_2 відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, яка не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Тобто, частиною спадкової маси, яка не охоплена заповітом, є 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_2 , дружини спадкодавця, від 11.10.2017 року № 280, на одержання свідоцтва про право на 1/2 частку в спільному майні подружжя не претендує, так як воно належало спадкодавцю на праві приватної особистої власності.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження від 28.07.1979 року, виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Спадкоємцями за законом першої черги на 1/2 частку житлового будинку являються: дружина спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця, позивач - ОСОБА_1 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було з`ясовано судом, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Веліксар Т.І. було повідомлено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки під час оформлення спадщини та перевірки інформації з Єдиного реєстру боржників та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 було виявлено арешт нерухомого майна, але неможливо ідентифікувати особу, на майно якої накладено арешт.

Однак, померлий ОСОБА_3 народився в 1944 році в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. А згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 10.06.2022р., боржниками зазначені особи 1978 року народження, 1975 року народження, 1979 року народження, що не співпадає з даними спадкодавця.

Щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.06.2022р., яка також була надана за частковим співпадінням, на стор. 1-2-3 об`єктом обтяження та заборони зазначена квартира, розташована в АДРЕСА_2 , та на стор. 8 об`єктом обтяження та заборони зазначена 1/2 частка домоволодіння, розташована за адресою: АДРЕСА_3 . А спадкоємцю належить на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1 , що також не співпадає з об`єктами, на які накладена заборона. Крім того, згідно довідки Старонекрасівської сільської ради за № 1450 від 21.072017 р. в пункті 6 вказано, що заборони та арешту на майно померлого немає.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на спадкове майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2021р.

Суддя: А.С.Адамов