ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4758/22 Справа № 194/1422/19 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, заінтересована особа - ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, заінтересована особа - ОСОБА_1 , мотивуючи її тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року у справі №194/1422/19, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 37 167,55 грн., судовий збір у розмірі 768,40 грн. - за подання позову та 384,20 грн. - за забезпечення доказів.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач по справі ОСОБА_3 померла, оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, останньою було успадковано і право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним рішенням суду.

Посилаючись на те, що виконавче провадження по даній справі не було відкрито, оскільки її мати не отримувала відповідний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 зазначених у рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області сум, внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням норм ст.442 ЦПК України, просила суд першої інстанції замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні по справі №194/1422/19 з виконання рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме стягувача ОСОБА_3 на правонаступника - спадкоємця ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року заяву задоволено. Замінено сторону стягувача з виконання рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме стягувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на правонаступника - спадкоємця ОСОБА_2 .

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент ухвалення постанови апеляційним судом, позивач повністю втратила свою правоздатність внаслідок смерті, а будь-яка заінтересована особа не звернулася із заявою про процесуальне правонаступництво, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не встигла набути права на стягнення з нього певної суми тому що на момент смерті рішення суду не набуло чинності. Дніпровський апеляційний суд не мав права ухвалювати відповідну постанову після смерті позивача, а мав зупинити провадження по справі.

Заявник ОСОБА_2 правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цивільної справи, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року задоволено позов ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 37 167,55 грн., а також судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подання позову та в розмірі 384,20 грн. за забезпечення доказів (а.с.141-145).

26 липня 2020 року позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, про що 28 липня 2020 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про смерть, актовий запис №219 (а.с.96).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року без змін.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 березня 2021 року приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І., спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дочкою померлої.

Спадщина на яку видано свідоцтво складається з права вимоги до ОСОБА_1 щодо виплати ним майнової шкоди в розмірі 37 167,55 грн., судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позову та 384,20 грн. за забезпечення доказів. Присудженої спадкодавцю за його життя згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року у справі №194/1422/19 (а.с. 99).

26 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року (а.с 67-68).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження сплати належної суми судового збору (а.с.77-78).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року повернуто внаслідок неусунення останнім недоліків та несплати судового збору (а.с.81-82).

Постановою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року по справі №194/1422/19, провадження №61-20102ск21, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

09 лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, заінтересована особа - ОСОБА_1 (а.с.88-102).

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року заяву задоволено.

Замінюючи стягувача з виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що стягувач ОСОБА_3 померла, а її правонаступником, згідно зі свідоцтва про право на спадщину, є її дочка ОСОБА_2 , яка прийняла право вимоги до ОСОБА_1 щодо виплати ним майнової шкоди в розмірі 37 167,55 грн. та судових витрат - згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (стаття 55 ЦПК України).

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Згідно пунктами 1,2 частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 15 вказаного Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №489/20802, передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №344/14408/15-ц (провадження №61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104,106 ЦК України), правочини щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512,513,520,521 ЦК України).

Згідно зі статтями 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, та в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 березня 2021 року приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І., спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дочкою померлої.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 звернулася в установленому законом порядку з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона є спадкоємцем права на стягнення коштів за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року у справі №194/1422/19, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для заміни стягувача на її спадкоємця внаслідок смерті позивача ОСОБА_3 саме під час апеляційного розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що хоча смерть позивача ОСОБА_3 настала під час перегляду апеляційним судом рішення суду першої інстанції, останнім було здійснено розгляд справи, зважаючи на відсутність відомостей про смерть останньої. Ухвалена за результатами розгляду постанова апеляційного суду не призвела до порушення прав будь-якої зі сторін, оскільки колегією суддів не було знайдено будь-яких порушень з боку суду першої інстанції, у зв`язку з чим відповідне рішення було залишено без змін, тобто обсяг прав та обов`язків учасників справи з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції, на час ухвалення якого позивач була жива, не змінився.

Крім того, незалучення правонаступника позивача на стадії апеляційного розгляду не може слугувати підставою для відмови в заміні сторони виконавчого провадження, оскільки призводитиме до грубого порушення прав спадкоємців.

Окремо звертаємо увагу, що питання наявності чи відсутності будь-яких порушень апеляційним судом норм процесуального права під час перегляду рішення суду першої інстанції по справі №194/1422/19 не є предметом дійсного розгляду. Відповідач не був позбавлений можливості оскаржити відповідну постанову апеляційного суду до касаційного суду. Заява відповідача про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами була повернута йому внаслідок несплати останнім судового збору. Повторно відповідач своє право на подачу відповідної заяви не реалізував.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.