Номер провадження: 22-ц/813/46/22
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі апеляційну скаргу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Герасименко А.Д. на рішення Київського районного суду м. Одеса від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про зобов`язання звільнити за заявою про розірвання трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України, в якому просив визнати бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса протиправною та зобов`язати відповідача звільнити ОСОБА_2 з 12.07.2021 року згідно з поданою ним 01.07.2021 року заяви про розірвання трудового договору за власним бажанням відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП, посилаючись на те, що 02.07.2021 року до канцелярії КЕВ м. Одеса ним була подана заява про розірвання з 12.07.2021 року трудового договору з КЕВ м. Одеса за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП, однак 22.07.2021 року його було звільнено за прогул без поважних причин згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 01 грудня 2021 року позовні вимоги вирішено задовольнити частково. Зобов`язати Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України змінити формулювання звільнення ОСОБА_1 , зазначивши звільнення з 12.07.2021 року, згідно з поданою заяви про розірвання трудового договору за власним бажанням від 01.07.2021 року, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Герасименко А.Д. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що у зв`язку із надходженням до канцелярії квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса заяви ОСОБА_1 про розірвання трудового договору за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП, 06.07.2021 року була надана відповідь ОСОБА_1 про необхідність вказати конкретні факти порушення умов договору чи трудового законодавства, та останній, в свою чергу, відмовився надати відповідні пояснення щодо причин звільнення. 16.07.2021 року з доповідної записки старшого по керівництву діяльності та організації роботи працівників виробничого відділу працівника ЗСУ ОСОБА_3 , стало відомо про відсутність на роботі з 13 по 16 липня 2021 року ОСОБА_1 без повідомлення причин зазначеної відсутності, у зв`язку із чим складено відповідний акт. Апелянт стверджує, що 16.07.2021 року на адресу ОСОБА_1 було відправлено рекомендоване повідомлення № 2708 про необхідність сповістити про причини відсутності на роботі та попередження про необхідність розірвання трудового договору в порядку п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП та 23.07.2021 року на адресу позивача було направлено лист про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку із звільненням за прогул відповідно до п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП та долучено витяг з наказу про звільнення з роботи від 22.07.2021 року, проте відповідна кореспонденції поверталася на адресу відповідача із позначками за закінченням терміну зберігання. Таким чином, на думку апелянта, підстав для звільнення ОСОБА_1 в порядку ч. 3 ст. 38 КЗпП не було, про що позивача було належним чином повідомлено, однак останній після зазначеного повідомлення до роботи так і не приступив.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник апелянта ОСОБА_4 просив задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження про дату, час, місце та порядок судового засідання повідомлені належним чином. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП (при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці) - може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Встановивши при розгляді справи про поновлення на роботі особи, звільненої за пунктом 3 чи пунктом 4 статті 40 КЗпП, що підставою розірвання трудового договору стала відмова працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, викликаною змінами в організації виробництва і праці, і працівник не згоден працювати в нових умовах, суд вправі зі своєї ініціативи змінити формулювання причин звільнення на пункт 6 статті 36 КЗпП (пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду N9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Апеляційний суд залишає без змін оскаржуване рішення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

15.11.2015 року наказом начальника Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України м. Одеси позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду «економіст з договірних та претензійних робіт» КЕВ м. Одеси (а.с.

29.01.2016 року Наказом начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси № 40 працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 був переведений на посаду «інженер виробничого відділення КЕВ м. Одеси» (а.с. 20).

01.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до представника відповідача - до начальника КЕВ м. Одеса - з заявою про розірвання трудового договору за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору (а.с. 38).

06.07.2021 ОСОБА_1 отримав відповідь роботодавця на заяву про звільнення, в якій йому було повідомлено, що в з`яві про звільнення потрібно вказати конкретні факти порушення умов договору чи трудового законодавства, які викликали таке рішення (а.с. 41).

06.07.2021 ОСОБА_1 подав роботавцю заяву, в якій зазначив, що ч. 3 ст. 38 КЗпП не передбачений письмовий виклад в заяви причин порушення роботодавцем законодавства про працю та він в усному порядку пояснив відповідні причини. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що підтвердженням відповідних причин є його доповідні записки, замітки на деяких наказах про неможливість виконання без порушень вищих наказів Міністерства оборони України. В загальному пояснення працівника зводяться до фактичної зміни роботодавцем істотних умов праці ОСОБА_1 (без згоди с працівником), пов`язаних з виконанням роботи, не обумовлених трудовим договором (а.с. 42).

Листом від 09.07.2021 КЕВ м. Одеса повідомив позивача, що правових підстав для його звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП немає та зазначив, у разі небажання продовжувати працювати в КЕВ м. Одеса ОСОБА_1 має право письмово попередити начальника КЕВ м. Одеси за два тижні та бути звільненим згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 75-76).

16.07.2021 року був складений Акт про відсутність на роботі працівника ЗСУ ОСОБА_1 , інженера виробничого відділення, затверджений начальником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, в якому було зазначено, що останній був відсутній на роботі з 13 по 16 липня 2021 року, тобто впродовж робочої неділі без поважних причин (а.с. 91).

16.07.2021 начальником КЕВ м. Одеса № 275 був виданий наказ «Про проведення службового розслідування по факту порушення трудової дисципліни» за фактом відсутності на роботі працівника ЗСУ ОСОБА_1 (а.с. 86). 20.07.2021 був складений акт проведення службового розслідування (а.с. 88-90).

21.07.2021 року Наказом № 278 начальника КЕВ м. Одеса було притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, у вигляді розірвання трудового договору з ініціативи власника 22.07.2021 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 87).

Наказом КЕВ м. Одеса № 137 від 22.07.2021 звільнено ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 102).

23.07.2021 року на адресу позивача було направлено на адресу лист про необхідність отримати трудову книжку у зв`язку зі звільненням за прогул без поважних причин згідно п. 4 ч. 1. ст. 40 КЗпП України (а.с. 83).

Нормативно-правова база

Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України, в редакції на момент звільнення позивача, працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Встановивши при розгляді справи про поновлення на роботі особи, звільненої за п.3 чи п.4 ст.40 КЗпП, що підставою розірвання трудового договору стала відмова працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, викликаною змінами в організації виробництва і праці, і працівник не згоден працювати в нових умовах, суд вправі зі своєї ініціативи змінити формулювання причин звільнення на п.6 ст.36 КЗпП (п. 10 Постанови).

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору.

Щодо порушення роботодавцем положень трудового законодавства

Відповідно до пп. 1.10 п. 1 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України № 680 від 19.12.2017 безпосередньо облік земельних ділянок у ККЕУ, КЕВ, КЕЧ здійснює інженер з землекористування, який відповідає за правильне оформлення всіх звітних документів, своєчасне ведення записів у книгах (картках) обліку операцій, пов`язаних із рухом та зміною якісного стану земель, за підготовку документів для оперативного зберігання в архіві органів квартирно-експлуатаційної служби, за збереження облікових документів, електронний облік земельних ділянок (додатки 2-5 до цієї Інструкції). У разі відсутності інженера з землекористування його обов`язки відповідно до наказу начальника ККЕУ, КЕВ, КЕЧ покладаються на іншу посадову особу. Приймання-передача посади інженера з землекористування супроводжується передачею документів зі складанням акта приймання-передачі (а.с. 27-28).

09.10.2018 року була затверджена нова «Посадова інструкція № 1 «Інженера виробничого відділення (з питань обліку земельних ділянок Міністерства оборони України)». Відповідно до розділу 2 вказаної Інструкції інженер виробничого відділення повинен здійснювати облік земельних ділянок Міноборони України, розташованих в зоні відповідальності КЕВ м. Одеса за формами 403,404,405,405А згідно з вимогами наказів Міноборони України від 19.12.2017 № 680, від 17.08.2017 № 440, від 21.12.2010 № 690 та від 22.12.1997 № 483. Також інженер виробничого відділення відповідає за збереження облікових документів згідно з вимогами підпункт 1.10 п. 1 та пп. 2.8 п. 2 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України № 680 від 19.12.2017 (а.с. 34-37). ОСОБА_1 ознайомлений з вказаною Інструкцією, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 37).

Як вбачається з наказу начальника КЕВ м. Одеса (з адміністративно-господарської діяльності) № 312 від 19.10.2020 працівник ЗСУ ОСОБА_3 займає посаду інженера з землекористування КЕВ м. Одеса. Вказаним наказом були визначені повноваження працівникам КЕВ м. Одеси щодо проведення обліку земельних ділянок (а.с. 46-48).

ОСОБА_1 подав головному інженеру заступнику начальника КЕВ м. Одеса доповідну записку щодо неможливості виконання вказаного наказу в зв`язку з невідповідністю пунктів 4,6,7,13,15,18 наказу вимогам законодавства України, положень локальних НПА та Посадової інструкції № 1 інженера виробничого відділення КЕВ (а.с. 43-45).

15.12.2020 начальником КЕВ м. Одеса (з адміністративно-господарської діяльності) був виданий наказ № 409 «Про впорядкування оперативного обліку земельних ділянок, які знаходяться в зоні відповідальності КЕВ м. Одеса». Відповідно до п. 2 наказу працівника ЗСУ ОСОБА_1 , інженера виробничого відділення наказано призначити відповідальним за здійснення безпосереднього обліку всіх земельних ділянок в районі відповідальності КЕВ м. Одеса за правильне оформлення всіх звітних документів, своєчасне ведення записів у книгах (картках) обліку операцій, пов`язаних із рухом та зміною якісного стану земель, за підготовку документів для оперативного зберігання в архіві КЕВ м. Одеса, за збереження облікових документів, за ведення електронного обліку земельних ділянок за формами облікових документів 403,404,405,405А,405Б,405В відповідно до наказу Міноборони України від 19.12.2017 № 680.

Відповідно до п. 7 цього наказу визначено заступнику начальнику відділу м. Одеса підполковнику ОСОБА_5 організувати внесення відповідних змін до посадових інструкцій: працівника ЗСУ ОСОБА_1 , інженера виробничого відділення в частині ведення обліку земельних ділянок Міноборони України в районі відповідальності КЕВ м. Одеса за формами облікових документів 403,404,405,405А,405Б,405В (а.с. 53-54).

Наказом КЕВ м. Одеса (з адміністративно-господарської діяльності) № 178 від 06.05.2021 були внесені зміни до наказу № 312 від 19.10.2020 та вирішено пункти 1,3,4,5,6,8,14 скасувати в зв`язку з тим, що зазначені питання врегульовані наказом № 409 від 15.12.2020 (а.с. 57).

В матеріалах справи міститься копія Посадової інструкції інженера виробничого відділення КЕВ м. Одеса без номера, дати та відомостей щодо її затвердження, на якій міститься рукописна помітка ОСОБА_1 від 01.07.2021 про те, що він не згоден з цієї посадовою інструкцією, оскільки вона не відповідає положенням наказу № 680 від 19.12.2017 та іншим. Відповідно до розділу 2 вказаної Інструкції інженер виробничого відділення повинен здійснювати облік земельних ділянок Міноборони України, розташованих в зоні відповідальності КЕВ м. Одеса за формами 403,404,405,405А згідно з вимогами наказів Міноборони України від 19.12.2017 № 680, від 17.08.2017 № 440, від 03.07.2013 № 448. Також інженер виробничого відділення відповідає за збереження облікових документів згідно з вимогами Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України № 680 від 19.12.2017 (а.с. 59-62).

Отже, положеннями Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України № 680 від 19.12.2017 чітко встановлюється, що облік земельних ділянок у ККЕУ, КЕВ, КЕЧ здійснює саме інженер з землекористування, який відповідає за правильне оформлення всіх звітних документів, своєчасне ведення записів у книгах (картках) обліку операцій, пов`язаних із рухом та зміною якісного стану земель, за підготовку документів для оперативного зберігання в архіві органів квартирно-експлуатаційної служби, за збереження облікових документів, електронний облік земельних ділянок (додатки 2-5 до цієї Інструкції).

У випадку відсутності такої посади ці повноваження можуть бути покладені на іншу особу.

За обставинами даної справи в зв`язку з відсутністю в КЕВ м. Одеси посади інженера з землекористування такі посадові обов`язки були покладені на інженера виробничого відділення ОСОБА_1 . З введенням в штатний розпис посади інженера з землекористування КЕВ м. Одеса відповідні посадові обов`язки мали бути передані особі, яка займає таку посаду у відповідності до Інструкції, затвердженої наказом Міноборони України № 680 від 19.12.2017, що, однак не було вчинено за обставинами даної справи. Докази, які б підтверджували організацію передання облікової документації відповідальними посадовими особами КЕВ м. Одеса інженеру з землекористування матеріали справи не містять та сторонами до суду не подавались.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що представник відповідача в своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що на момент покладення відповідних обов`язків з ведення обліку земельних ділянок на позивача, діюча структура штатного розпису не передбачала посади інженера з землекористування. Така посада була введення в основний штат КЕВ м. Одеси в липні 2019 року. Однак, позивачем не було здійснено заходів з передачі облікових та інших документів, відповідальним за які позивача було призначено при прийомі на роботу, до інженера з землекористування. Вказані доводи продубльовані відповідачем в його апеляційній скарзі.

Апеляційний суд зауважує, що відповідач не надає будь-яких доказів, які б підтверджували обов`язок позивача самостійно здійснити передання відповідної облікової документації у відання іншої посадової особи.

Враховуючи встановлені обставини справи, правову природу спірних правовідносин, положення діючого законодавства, позиції сторін в справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, оскільки наявні підстави для звільнення працівника на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. З огляду на вище наведене апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу.

В цілому доводи апеляційної скарги зводяться до відтворення обставин цивільної справи та дублюють відзив на позовну заяву, який був досліджений судом першої інстанції в процесі розгляду справи по суті. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскількидоводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Герасименко А.Д. залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеса від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 28 грудня 2022 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк