Справа № 505/2036/20
Провадження № 2/505/647/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся 03 серпня 2020 року до суду із позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказав, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач за даною адресою вже понад 5 років не проживає, комунальні платежі жодного разу не сплачував, в утриманні житла участі не брав, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком ніколи не цікавився. Перешкод в користуванні житловим приміщенням позивач відповідачу не чинив. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.07.2016 та технічним паспортом на житловий будинок від 27.03.2014.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.05.2008.

Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає підтверджується довідкою Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №435 від 06.07.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобов`язані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачем не пов`язаний, домовленості між ним та позивачем, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, та тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 31 березня 2022 року.