Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2022 року Справа № 608/953/22
Номер провадження4-с/608/6/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.
представника ДВС Батрин О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Батрин О.М.,-
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою.
У скарзі він вказав, що 09 грудня 2022 головним державним виконавцем Батрин О.М. Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Вказане повідомлення він отримав 14.12.2022. Зі змісту оскаржуваного рішення державного виконавця, вбачається, що підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження": "Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:...10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;...". ОСОБА_1 вважає таке рішення незаконним та необгрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Як встановлено у виконавчому листі Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.12.2022 у справі 608/953/22 місцем проживання боржниці ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
Законом України "Про виконавче провадження" передбачено механізми дії державного виконавця при невідомому місці перебування чи проживання боржника. Так, згідно із ч. 1 ст. 36 Закону - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Отже, у справах про відібрання дитини, державний виконавець повинен відкрити виконавче провадження та у разі відсутності інформації щодо місця знаходження боржника вчинити ряд певних дій щодо їх розшуку.
Тому ОСОБА_1 просить скасувати повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов`язати державного виконавця Батрин О.М. вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа виданого Чортківським районним судом на підставі рішення від 12 жовтня 2022 року.
26 грудня 2022 року від Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив, вважають скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2006
зазначено порядок виконання на території України Конвенції про цивільно-
правові аспекти міжнародного викрадення дітей. Цей Порядок визначає механізм взаємодії органів виконавчої влади у процесі вирішення відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року питань повернення до України або з України до іноземної держави дитини, яка незаконно вивезена (переміщена) або утримується будь-якою особою (далі - дитина), та забезпечення реалізації права доступу до дитини, якщо такі дії порушують права іншої особи на опіку (піклування) над дитиною і не містять складу злочину.
Функції центрального органу за Конвенцією виконує Мін`юст безпосередньо та через територіальні органи - Головне територіальне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, м. Києві та Севастополі та вживає всіх заходів для забезпечення негайного повернення дитини і виконання інших положень Конвенції, (згідно Наказу №3228/5 від 23.10.2019 Головні територіальні внести зміни, «Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі» замінити словами «міжрегіональні Управління Міністерства юстиції України»). Під час винесення Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання взято до уваги вищевказану Конвенцію, тому вищевказаний виконавчий документ підлягає до виконання у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції або безпосередньо у Міністерство юстиції України.
Заявник ОСОБА_1 скаргу підтримує, просить задовольнити.
Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) проти задоволення скарги заперечує, просить відмовити, оскільки виконати рішення суду про повернення дитини з закордону не належить до їх компетенції.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з таких мотивів.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування Васильковецької сільської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до України задоволено.
07 грудня 2022 р. стягувачем ОСОБА_1 подано письмову заяву про прийняття до виконання виконавчого листа №608/953/22 від 06.12.2022 виданого Чортківським районним судом Тернопільської області про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у його матері ОСОБА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 повернути малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його постійного місця проживання в Україну за адресою: АДРЕСА_2 .
09 грудня 2022 року головним державним виконавцем Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Батрин О.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання, керуючись п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 447 ЦПК України с торони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.
Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).
Також Європейський суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини від 13 червня 2006 року, рішення Ліпісвіцька проти України від 12 травня 2011 року).
Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07 травня 2002 року, Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невіддільною частиною судового процесу.
Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина третя статті 431 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
За приписами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону, за зверненням стягувача про примусове виконання рішення.
Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Законом України "Про виконавче провадження" передбачено механізми дії державного виконавця при невідомому місці перебування чи проживання боржника. Так, згідно із ч. 1 ст. 36 Закону - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, суд, встановивши обставини справи, керуючись вищенаведеними вимогами Закону, приходить до висновку, що передбачених законом підстав для повернення виконавчого документа стягувачу не було, оскільки виконавчі дії провадяться виконавцем за місцем проживання боржника ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , а тому скаргу слід задоволити.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 18, 24, 29, 36, 63, 65, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 4, 12, 13, 260-261, 442, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Скаргу задовольнити.
Скасувати повідомлення державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Батрин ОМ. від 09.12.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Зобов`язати державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Батрин О.М. вирішити питання про прийняття до виконання виконавчий лист, що виданий Чортківським районним судом Тернопільської області від 06.12.2022, що виданий на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.10.2022 у справі №608/953/22.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.
Суддя:/підпис/
Ухвала набрала законної сили «____» ________________ 202__ року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/953/22, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя : Н. В. Яковець

Копію ухвали видано «____»________________2022 року.

Секретар: