Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/370/22
Провадження № 2/542/199/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Якуби М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (надалі також відповідач, ОСОБА_2 ), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дочки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після отримання 24 травня 2022 року інформації від Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою суду від 25 травня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що 15 вересня 2020 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У відповідному шлюбі народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої у свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2020 року, записаний відповідач ОСОБА_2 .

Позивачем зазначено, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі з повісткою направлялись на зареєстровану адресу проживання відповідача та повернулась до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 17-19). В силу вимог пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, відповідач вважається таким, якому ухвала вручена.

Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, з огляду на що суд прийшов до висновку про можливість вирішити спір за наявними матеріалами.

В судове засідання 25.07.2022 позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 35).

25 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 37).

Відповідач, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Судова повістка в судове засідання, призначене на 25.07.2022, яка направлялась на зареєстровану адресу проживання відповідача, однак повернулась до суду із зазначенням причини невручення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 32-33).

Поряд з цим, 01 липня 2022 року судом отримана заява відповідача про розгляд справи без його участі, в якій ОСОБА_2 також зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 31, 36).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 вересня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 31 (а.с. 3).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2020 року (а.с. 6).

З матеріалів справи встановлено, що сторони проживають окремо, а спільна донька позивача і відповідача ОСОБА_4 - проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (надалі також СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Висновки щодо правозастосування

З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд враховує матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, та не має самостійного заробітку чи доходу. Зазначає, що ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 . Відповідачем даного факту не спростовано.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, зважаючи на наявний обов`язок в обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем до суду не надано доказів неможливості надання матеріальної допомоги дитині.

Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 03 травня 2022 року по день її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва