КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року,

встановив:

у жовтні 2022 року позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року справу було передано на розгляд до Менського районного суду Чернігівської області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Дарницького районного суду м. Києва, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про передачу справи до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивач, ні відповідач в Дарницькому районі м.Києва не зареєстрвоані.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні з вказаним позовом до дарницького районного суду вказувала, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, вона працює та проживає в м.Києві, а тому не має можливості виїхати до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилалась на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги надані нею довідки на підтвердження місця роботи та проживання у Дарницькому районі м.Києва. Однак, такі доводи скаржника є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

За загальним правилом підсудності позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ст. 27 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Пунктом 12 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

При зверненні до суду з позовом позивачем було надано копію довідки, виданої центром забезпечення Головного управління Національної поліції у м.Києві про те, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 проживає у гуртожитку головного управління за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому доказів на підтвердження реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою у встановленому законом порядку до суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не має змоги виїздити до суду за місцем реєстрації відповідача, оскільки фактично проживає та працює в м.Києві та має на утриманні малолітню дитину, не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки позивач не позбавлена права та можливості брати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції або просити суд про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді