21.12.2022 227/1174/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2022 м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю

секретаря судового засідання Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Генеральне Консульство Республіки Польща у Вінниці, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Чумак І.М., звернулись до суду із заявою, про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Генеральне Консульство Республіки Польща у Вінниці.

Заява обґрунтована тим, що під час Другої Світової війни (липень 1942р.), бабуся заявників ОСОБА_3 1920-1947р.р. була відправлена на примусові роботи до концтабору в містечко ОСОБА_4 , що недалеко від міста Магдебург (Німеччина). Під час перебування у концтаборі ОСОБА_3 познайомилася з дідусем заявників ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у трудовому концтаборі в ОСОБА_4 , у них народилася донька, ОСОБА_6 , яка є матір`ю заявників. У квітні 1945 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було звільнено з концтабору. Невдовзі вони обвінчалися у Німеччині в католицькому костелі. У грудні 1945 року вони втрьох повернулися на батьківщину ОСОБА_8 в село Слов`янка, Межівського району Дніпропетровської області. ОСОБА_9 змінив ім`я на ОСОБА_10 та прізвище на ОСОБА_11 . У зв`язку з репресіями іноземців з боку радянської влади останній не зміг знайти роботу, шлюб укласти також не вдалося і поляка ОСОБА_12 у свідоцтво про народження його доньки також не записали, тому у травні 1946 року він виїхав з України на свою батьківщину у м. Познань Польща. Доньку ОСОБА_12 зареєстрували під прізвищем матері ОСОБА_13 та вписали ім`я батька ОСОБА_10 . Доля дідуся заявників ОСОБА_12 була невідомою, а у 1947 році бабуся заявників ОСОБА_3 померла. У жовтні 1962 року від сестри ОСОБА_12 ОСОБА_14 і її чоловіка ОСОБА_15 надішли листи де повідомлялось про те, що дідусь заявників вдруге одружився у 1949 році у Польщі на ОСОБА_16 , з якою вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_13 разом зі своїми дітьми у 1980 році виїхали до Польщі де зустрілися з родичами дідуся ОСОБА_12 , але зустрітись останнім не вдалося, так як він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з його родичами побували на могилі. 13 січня 2003 року Добропільським міськрайонним судом було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася у місті Магдебург Німеччина. У 2016 році від Товариства Червоного Хреста, матері заявників ОСОБА_17 надійшов лист, у якому повідомлялося, що ОСОБА_18 , розшукує свою подругу ОСОБА_3 . У вказаному листі було зазначено, що « ОСОБА_19 разом з чоловіком ОСОБА_20 та донькою Лілією вирішили їхати до рідної місцевості ОСОБА_21 до села Слов`янки. Оскільки ОСОБА_9 був поляком, йому не вдалося залишитися в Україні. Внаслідок голоду ОСОБА_19 разом з донькою Лілією вимушена була переїхати на Донбас», внаслідок чого зв`язок ОСОБА_22 з ОСОБА_23 був втрачений. Заявники вважають, що факт наявності їх родинних відносин з ОСОБА_7 підтверджений. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам з метою отримання Карти поляка. Карта поляка-офіційний документ, який підтверджує польське походження та приналежність до ОСОБА_24 .

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд встановити той факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є їх рідним дідусем.

В судове засідання заявники та їх представник не з`явились, але від адвоката Чумак І.М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи Генерального Консульства Республіки Польща також в судове засідання не з`явився, але 13.12.2022 року на адресу суду надійшов лист від уповноваженого Генеральним консулом Республіки Польща у Львові, з якого повідомлено, що польська консульська установа в Україні не може брати участь, а також надавати пояснень у справах, які розглядаються в українських судах за зверненням українських громадян.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч.2 ст.19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За змістом ч.7 ст.19 цього Кодексу, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового розгляду справи встановлено наступні обставини.

Відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.05.1985 року міським відділом ЗАГС м. Добропілля Донецької області, актовий запис №2-В та серії НОМЕР_2 , виданого 11.07.1985 року міським відділом ЗАГС м. Добропілля Донецької області, актовий запис №346, батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_25 (а.с.12, 13).

Згідно довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції №7-58/142 від 22.03.2001 року вбачається, що 26.06.1965 року у Добропільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано одруження ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_27 » (а.с.17).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 23.06.1988 року відділом ЗАГСа м. Добропілля Донецької області, актовий запис №162 вбачається, що 23.06.1988 року гр. ОСОБА_25 уклала шлюб з гр. ОСОБА_2 та змінила прізвище на « ОСОБА_28 » (а.с.15).

Отже в судовому засіданні достеменно встановлено, що громадянка ОСОБА_6 , ОСОБА_25 та ОСОБА_29 є однією особою та матір`ю заявників, а прізвище змінювала внаслідок одруження.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12.01.1945 року Добропільським бюро ЗАГС на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено що її матір`ю зазначена ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_10 (а.с.14).

Із заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин вбачається, що доньку ОСОБА_12 , тобто ОСОБА_6 зареєстрували під прізвищем матері ОСОБА_13 та вписали ім`я батька як « ОСОБА_10 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 10.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №156, ОСОБА_30 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 68 років в м.Добропілля (а.с.18).

Рішенням Добропільського міського суду Донецької області від 13.01.2003 року, заявлені вимоги ОСОБА_29 були задоволені, та встановлено її місце народження як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в місті Магдебург в Німеччині (а.с.19).

В матеріалах справи мається лист від Товариства Червоного Хреста України №48724/12 від 26.04.2006 року, в якому йдеться про те, що до служби розшуку Товариства звернулася ОСОБА_31 стосовно розшуку її подруги ОСОБА_3 , разом з якою остання перебувала на примусових роботах в Німеччині під час ІІ світової війни. Після звільнення ОСОБА_32 повернулася до свого рідного міста Дніпропетровськ, а ОСОБА_19 разом з чоловіком ОСОБА_20 та донькою Лілією вирішили їхати до рідної місцевості ОСОБА_21 до села Слов`янки. Оскільки ОСОБА_9 був поляком, йому не вдалося залишитися в України (а.с.20).

Також до матеріалів заяви було долучено запрошення від 07.11.1962 року, яким ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , запрошували племінницю дружини ОСОБА_6 в Польщу в м. Познань на постійне місце проживання та забезпечення останньої житлом і утриманням (а.с.21).

З цього приводу заявники зазначили, що ОСОБА_33 є сестрою ОСОБА_12 , тобто їх дідуся, але у матері не було можливості в ті роки виїхати до Польщі.

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області №Б-258-2015 від 27.11.2015 року вбачається, що у фільтраційній справі ОСОБА_35 , 1921 року народження, українки, уродженки с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області зазначено, що 22.06.1942 року вона була примусово вивезена до Німеччини з с. Слов`янка. Під час перебування у Німеччині працювала на приватному господарстві в районі Альтенведдінген, поблизу м.Магдебург. У реєстраційному листі ОСОБА_35 зазначений чоловік « ОСОБА_36 » (у документі російською мовою), а також зазначена донька (а.с.27).

Крім того в матеріалах справи мається копія анкети №508 з паспортного бюро в ОСОБА_37 (а.с.30), яку заповнювали на ім`я « ОСОБА_7 », національність та громадянство Польщі, дівоче прізвище матері « ОСОБА_38 », м. Познань, з метою отримання паспорта.

У вказаній анкеті також міститься додаткова інформація, з якої вбачається, що вперше ОСОБА_7 змінив прізвище в період окупації, на час якої володів документом про народження на ім`я ОСОБА_39 , народженого в 1922 року в м.Бресті-на-Бузі. Вказаний документ отримав від колеги ОСОБА_40 , з яким разом працювали на фабриці фірми « ОСОБА_41 ». Вказаним документом ОСОБА_7 користувався під час втечі з м.Касселя до м.Щеціна, де вказаний документ відібрала німецька поліція. Після того змінив прізвище на ОСОБА_42 в 1945 році в період перебування під англійською окупацією. Вказаний документ було отримано в російському військовому комісаріаті для того, щоб визволитися з окупації разом із його нареченою ОСОБА_23 (а.с.28-31).

Також до заявниками було долучено чотири фотографії (а.с.38, 39), на яких зображені:

- мати, тобто ОСОБА_43 , з дітьми та родичами з Польщі та могилі її батька ОСОБА_12 , фото датоване 1982 роком, м. Семпульно-Краєнське;

- мати, тобто ОСОБА_43 з сестрами та братом на могилі батька ОСОБА_7 у Польщі, зліва на право ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_25 , фото датовано 1982 роком, м. Семпульно-Краєнське;

- ОСОБА_47 ( ОСОБА_7 ), фото датоване 1966 роком, м. Семпульно-Краєнське;

- мати, тобто ОСОБА_43 з батьками та тіткою, зліва на право ОСОБА_48 , її сестра ОСОБА_49 , ОСОБА_6 , ОСОБА_42 , фото датоване 1946 роком, Україна, Дніпропетровська область, с. Межова чи с.Слов`янка.

Встановлення факту родинних відносин необхідне заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для отримання картки поляка, впорядкування документів для реалізації особистих прав.

Згідно ст. 11 Конституції України, Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа мас право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояв у своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Стаття 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», визначає, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Враховуючи, що заявниками надано суду належні та допустимі докази, з яких вбачається родинне походження заявників від діда по лінії матері, який в свою чергу є поляком за національністю та громадянством (а.с.28-31), суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, а саме що вони мають родинне походження від діда по материнській лінії польського походження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись статтями 12, 13 ,81, 141, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Генеральне Консульство Республіки Польща у Вінниці, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним дідусем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним дідусем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко