Номер провадження: 22-ц/813/1226/22
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника Матусар Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - Бланковської Галини Олександрівни на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що 16.01.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким відповідач отримала кредит в іноземній валюті в сумі 81800,00 доларів США 00 центів.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 16.01.2008 року №172954, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору

Через невиконання зобов`язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 у відповідачів станом на 20.10.2014 року склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в загальній сумі 155295,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 2011260,86 грн., яка складається з: кредитної заборгованості - 81128,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 1050713,70 грн.; заборгованості по строковим та простроченим відсоткам за користування кредитом - 62137,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 804753,58 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2156,26 доларів

США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 27926,18 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 9873,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 127867,40 грн (т. 1, а.с. 2-53).

Заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеса позовні вимови вирішено задовольнити в повному обсязі (т. 1, а.с. 72-75).

02.12.2015 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеса надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, яку ухвалою від 13.01.2016 року було залишено без задоволення (т. 1, а.с. 88-93, 106).

22.01.2016 року Апеляційним судом Одеської області було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується із оскаржуваним рішенням, оскільки судом першої інстанції не враховано відсутність в матеріалах справи жодних доказів того, що Банк надав відповідачу зазначений кредит та позивач ґрунтує свої позовні вимоги на єдиному доказі, а саме копії договору про надання споживчого кредиту № 0 від 16.01.2008 року та викликає підозри щодо його достовірності. Апелянт також посилається на неповідомлення судом першої інстанції належним чином про відповідний розгляд справи та відповідно помилковий висновок суду щодо належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи (т. 1, а.с. 108-114).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.01.2016 року було відкрито апеляційне провадження (т. 1, а.с. 118) та ухвалою від 29.01.2016 року справу призначено до розгляду (т. 1, а.с. 120).

03.07.2017 року Апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу про повернення цивільної справи № 521/19424/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року (т. 1, а.с. 254-255).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 15.08.2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т. 2, а.с. 41). Цивільну справу повернено до Апеляційного суду Одеської області, згідно супровідного листа від 29.08.2017 року (т. 2, а.с. 55).

23.08.2017 року Апеляційним судом Одеської області було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Публічного акціонерному товариству «УкрСиббанк» в частині позовних вимог до ОСОБА_3 . В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що суперечить матеріалам справи. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції було зроблено невірний висновок щодо повідомлення останнього про дату та час судових засідань належним чином, про умисне ухилення від участі в судових засіданнях та несповіщення суду про причини неявки. Також, апелянт зазначає, що порука взагалі припинена у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки Банком не повідомлено поручителя про збільшення процентної ставки за користування кредитом, що призвело до збільшення відповідальності поручителя, в порушення п. 2.1 договору поруки № 172954 від 16.01.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 43-54).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року апеляційні скарги адвоката Матусар Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 та адвоката Бланковської Галини Олександрівни в інтересах ОСОБА_3 вирішено відхилити. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року залишити без змін (т. 2, а.с. 103-111).

12.12.2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справи було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року (т. 2, а.с. 121-122, 123-156).

Постановою Верховного Суді від 09.10.2019 року касаційні скарги вирішено задовольнити частково, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв`язку із тим, що апеляційним судом неповно було досліджено всі обставини справи, не надано відповідної правової оцінки наявним матеріалам справи, а саме посилання відповідача на необхідність застосування строків позовної давності в даному випадку, неналежне повідомлення відповідачів про розгляду даної цивільної справи та як результат ухвалення відповідного рішення за їх відсутності, та загалом відсутності в оскаржуваній ухвалі Апеляційного суду Одеської області жодних мотивів з яких виходив суд постановляючи відповідну ухвалу про залишення апеляційним скарг без задоволення (т. 2, а.с. 202-211).

11.11.2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя ОСОБА_5) справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 214).

Рішенням Вищої Ради правосуддя № 1612/0/15-21 від 20 липня 2021 року ОСОБА_5 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді - Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та ухвалою від 20.09.2021 року прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (т. 2, а.с. 34-35, 36).

Своїм правом закріпленим ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про дату, час та порядок проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

11.11.2022 року на адресу суду від представника ОСОБА_3 - Бланковської Галини Олександрівни надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

16.11.2022 року апеляційним судом зареєстровано заяву представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Горик Володимира Михайловича про розгляд справи за його відсутності, а також долучено додаткові пояснення, згідно яких представник АТ «УкрСиббанк» стверджує, що в матеріалах справи містяться досудові вимоги до позичальника ОСОБА_2 та поручителя - ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту від 18.09.2014 року, котрі було долучено до позовної заяви в якості додатків, в тому числі копію реєстру про відправку листів, тому відповідно Банк звернувся із позовними вимогами до поручителя в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 559 ЦК України, враховуючи, що позовну заяву було зареєстровано судом першої інстанції 04.11.2014 року (т. 2, а.с. 54, 55-58).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 81800,00 доларів США 00 центів. Згідно п. 1.2.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 16.01.2029 року (т. 1, а.с. 6-13).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 16.01.2008 року №172954, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (т. 1, а.с. 14-15).

19.09.2014 року Акціонерним товариством «УкрСиббанк» було направлено на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досудові вимоги, згідно яких банком було повідомлено позичальника та поручителя про наявність заборгованості станом на 06.08.2014 року у розмірі 140336,59 дол. США, що складається з 81128,55 дол. США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 13111,04 дол. США; 59208,04 дол. США - прострочена заборгованість за відсотками (т. 2, а.с. 4-48, 49-50).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.10.2014 року, заборгованість по кредиту становить 81128,55 дол. США, по відсоткам - 62137,28 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2156, 26 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 9873,0 грн (т. 1, а.с. 16-17).

Приймаючи оскаржуване рішення щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що через невиконання зобов`язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 у відповідачів станом на 20.10.2014 року склалася заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», в загальній сумі 155295,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 2011260,86 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору від 16.01.2008 року №0. Також, судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобов`язань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої зобов`язання відповідно до кредитного договору не виконують, тому суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів кредиту, для досудового врегулювання спірних правовідносин. За такими обставинами позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Апеляційний суд частково не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилається в свою чергу на неналежне повідомлення судом першої інстанції про дату та час судових засідань та в результаті ухвалення оскаржуваного рішення із порушенням норм процесуального права.

Згідно наявних матеріалів справи, 07.11.2014 року Малиновським районним судом м. Одеса було направлено на адресу Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області запит з метою встановлення фактичного місця реєстрації відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (котрий також є апелянтом по даній цивільній справі). Згідно отриманої судом відповіді, зареєстрованої 25.11.2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку в подальшому, засобами поштового зв`язку, було направлено відповідно ухвалу про відкриття провадження та судові повістки про виклик в судове засідання. Однак, на адресу суду надходили рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення разом з конвертами із зазначенням повернення «за закінченням терміну зберігання», що в розумінні ст. 74 ЦПК України (в чинній редакції на момент здійснення відповідних викликів) не є належним повідомлення. Матеріли справи, в тому числі, жодних інших відомостей щодо повідомлення відповідача ОСОБА_2 про відкриття провадження по справі та про дату та час судового розгляду не містять.

Стосовно доводів апелянта ОСОБА_3 щодо неповідомлення останнього про судовий розгляд справи в суді першої інстанції, слід зазначити, що вищезазначеною відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (від 13.11.2014 року) було встановлено, що відповідача ОСОБА_3 30.11.2011 року на підставі рішення суду було знято з обліку та відповідної реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 немає (т. 1, а.с. 54, 56). Проте, як вбачається з матеріалів справи, судові повістки про виклик в судове засідання (15.12.2014 року, 12.01.2015 року), в тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі направлялися Малиновським районним судом м. Одеса на вказану позивачем адресу: АДРЕСА_2 , при цьому не враховуючи встановлену інформацію щодо зняття відповідача із місця реєстрації за даною адресою.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що оскаржуване рішення суду від 12.01.2015 року було ухвалено із порушенням норм процесуального права, а саме неналежним повідомленням відповідачів по справі про відкриття відповідного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та в подальшому про дату та час призначених судових засідань по справі, а тому відповідно рішення, зважаючи на положення п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає обов`язковому скасуванню із ухваленням нового.

За положенням ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 81800,00 доларів США 00 центів. Строк повернення кредиту встановлено не пізніше 16.01.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну відповідно до умов Розділу 12 договору, а саме у випадку достроково повернення кредиту(п. 1.2.2 договору) (т. 1, а.с. 6-13).

16.01.2008 року №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 16.01.2008 року №172954, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (т. 1, а.с. 14-15).

Також зазначеним договором передбачено, що повернення позичальником суми кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 975,0 дол. США в день сплати платежів, а саме шістнадцятого числа кожного місяця строку кредитування. За використання кредитних коштів в межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,4 % річних (п. 1.2.2 договору) (т. 1, а.с. 6-13).

В матеріалах справи, в свою чергу, також міститься довідка по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 , згідно якої 16.01.2008 року було надано кредит відповідно до договору № 0 та проведено операцію по видачі грошових коштів зі вказаного рахунку, що підтверджує також факт отримання відповідачем грошових коштів згідно умов договору споживчого кредиту (т. 2, а.с. 193).

18.09.2014 року представником Акціонерного товариства «УкрСиббанк» було направлено на адресу відповідачів досудові вимоги, в яких повідомлено про наявну станом на день надсилання такої вимоги заборгованості за кредитним договором, а саме: 81128,55 дол. США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 13111,04 дол. США; 59208,04 дол. США - прострочена заборгованість по відсоткам та відповідно про необхідність погашення виниклої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати відправлення повідомлення про дострокове повернення кредиту (т. 1, а.с. 47-48, 49-50).

Позивачем також було долучено до матеріалів справи відповідний розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача - ОСОБА_2 станом на 16.10.2014 року становить: 81128,55 дол. США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 13935,96 дол. США; 62137,28 дол. США - прострочена заборгованість по відсоткам (т. 1, а.с. 16-26).

Сторонами також було обумовлено, що у випадку порушення позичальником зобов`язання по сплаті чергового ануїтентного платежу в установлений день чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено договором, банк нараховую на прострочену суму основного боргу підвищенні проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 2,5 %; на суму прострочених процентів. Банк також може нараховувати пеню, починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів, в порядку та розмірі передбаченому п. 8.1 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 16.01.2008 року.

Зазначене, в свою чергу, спростовує доводи апелянта ОСОБА_3 про припинення поруки у відповідності ч. 1 ст. 559 ЦК України (у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності), посилаючись при цьому також на п. 2.1 договору поруки № 172954 від 16.01.2008 року згідно якої кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя. Однак, з вищенаведеного вбачається, що збільшення розміру процентів та нарахування пені передбачено безпосередньо умовами даного договору про надання споживчого кредиту, а саме п.8 договору із зазначенням розміру та порядку нарахування, тому відповідно будь-яких змін відповідних умов договору банком не вчинялося.

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 12.01.2015 року (котре оскаржується в суді апеляційної інстанції), стверджував також про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду із відповідними позовними вимогами щодо стягнення заборгованості, про що також зазначалося в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 12.01.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15.11.201 року, яка зазначеною постановою ВС від 26.09.2019 року була скасована.

Проте, судом першої інстанції вищенаведене посилання відповідача - ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності належним чином не досліджено та не надано відповідної правової оцінки наведеному, у зв`язку із чим слід зазначити.

За положенням ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ст. 260 ЦК України).

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно умов кредитування, сторонами було обумовлено повернення кредиту та сплату процентів шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 975,0 долю США 16 числа кожного календарного місяця протягом строку погашення. Тобто в даному випадку обчислення строку позовної давності починається з моменту настання строку погашення чергового платежу та обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Позивач звернувся до суду із відповідними позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 06.11.2014 року.

Враховуючи, що сторонами було погоджено здійснення погашення заборгованості шляхом сплати ануїтентних платежів, оскільки останній платіж за кредитом було здійснено відповідачем - ОСОБА_2 18.01.2010 року у розмірі 100,0 дол. США, тому позивачем було пропущено строк позовної давності стосовно частини платежів, а саме за період з 16.01.2008 року по 31.10.2011 року.Однак, судом першої інстанції не було враховано зазначений факт, у зв`язку з чим помилково стягнено з відповідача суму заборгованості за весь строк дії договору.

Також, слід зазначити, що Акціонерне товариство «УкрСиббанк» 10.03.2021 року (після винесення Верховним Судом відповідної постанови від 09.10.2019 року та відповідно повернення даної цивільної справи до апеляційного суду для продовження розгляду) долучено до матеріалів справи відповідний розрахунок заборгованості за період з 04.11.2011 року по 04.11.2014 року, із врахуванням пропуску строку позовної давності.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягають частковому задоволенню та розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить: 75594,65 дол. США - кредитна заборгованість, 33656,12 дол. США - заборгованість по відсоткам, 2156,26 - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 9873,0 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційних скарг знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг у відповідності до ст. 376 ЦПК України, скасування оскаржуваного заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеса та ухваленням нового.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргупредставника Матусар Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Бланковської Галини Олександрівни - задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17.12.2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Балтським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, МФО 351005,р/р НОМЕР_6 , м. Харків, просп. Московський,60) заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року № 0, в загальній сумі 121280 (сто двадцять одна тисяча двісті вісімдесят) доларів США 56 центів, що за курсом НБУ становим на 20.10.2014 року становить 1570583 (один мільйон п`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 72 копійки, яка складається з: 75594 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) доларів США 65 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 435846 (чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 75 копійок - кредитна заборгованість; 33656 (тридцять три тисячі шістсот п`ятдесят шість) доларів США 12 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 435846 (чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 75 копійок - заборгованість по відсоткам; 2156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) доларів США 26 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 27923 (двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять три) гривень 56 копійок - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 9873 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) доларів США 02 центи, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 127855 (сто двадцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 60 копійок - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький