Справа № 444/2704/17 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1974/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, серія IV-ЛВ № 084997, виданий ОСОБА_1 Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 грудня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1848.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться справа № 444/2852/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Надичівська сільська рада Жовківського району Львівської області про зобов`язання до вчинення дій. Спір ведеться щодо межі між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які знаходяться на АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у процесі розгляду даної справи стало відомо про наявність розбіжностей у розмірах земельної ділянки ОСОБА_1 - розмір земельної ділянки ОСОБА_1 , який зазначений в Державному акті на право приватної власності на землю, виданому Надичівською сільською радою народних депутатів 29.12.2002, не відповідає розміру цієї ж земельної ділянки, який зазначений в Технічному звіті про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на землю. Приватизація земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 , відбулася на підставі рішення Виконавчого комітету Надичівської сільської ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок громадян» від 3 березня 1997 року № 5. Вказаним рішенням було вирішено передати у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4492 га гр. ОСОБА_5 (чоловік ОСОБА_1 ).

Після смерті ОСОБА_5 . Державний акт на право приватної власності на землю було переоформлено на його дружину - ОСОБА_1 . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, відстань між літерами Б-В (в`їзд з вулиці Зеленої на земельну ділянку) становить 17 м 34 см (12,68 м + 4,66 м). На зазначений розмір ОСОБА_1 посилається також у своїй позовній заяві у вказаній вище справі. Згідно Технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на землю, відстань між літерами Г-А (в Державному акті ця відстань позначена літерами Б-В) становить 17 м 13 см (12,53 м + 4,6 м).

Крім цього, зазначала, що різниця між розмірами земельної ділянки ОСОБА_1 при в`їзді з АДРЕСА_1 , які зазначені в Державному акті та Технічному звіті про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту, складає 21 см (17,34 м - 17,13 м). Таким чином, в Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_1 помилково зазначений розмір земельної ділянки, який не відповідає розміру, зазначеному в Технічному звіті про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на землю, та є більшим на 21 см.

Вказувала, що зазначена різниця порушує її право на землекористування, оскільки, посилаючись на помилкові розміри, зазначені в Державному акті, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві в справі № 444/2852/16-ц звинувачує позивача у порушенні меж земельної ділянки та просить суд зобов`язати демонтувати встановлену огорожу на межі між будинковолодіннями відповідно до встановлених Державними актами меж земельних ділянок.

Крім цього вказувала, що при розгляді даної справи прийшла до висновку про незаконність Державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так 29 грудня 2002 року Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області видано ОСОБА_1 . Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-JIB № 084997, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1848. Як зазначено в Державному акті, підставою для передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 є рішення Виконавчого комітету Надичівської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 3 березня 1997 року № 5.

Однак, згідно тексту цього рішення, земельна ділянка не була передана у приватну власність ОСОБА_1 . Дана земельна ділянка була передана у приватну власність її чоловікові - ОСОБА_5 . Жодного рішення про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність для будівництва, обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства, Надичівською сільською радою не приймалося. Окрім цього, зазначений Державний акт було видано без розроблення відповідної документації із землеустрою - згідно листа Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.01.2018 № 29-13-0.23-16/105-18, документація із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , в місцевому фонді документацій із землеустрою відсутня.

Наголошувала, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084997 виданий незаконно ОСОБА_1 , зокрема без жодних на те правових підстав та без розроблення у передбаченому законом порядку документації із землеустрою.

Крім цього, наголошувала, що використовуючи незаконний Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 перешкоджає їй у здійсненні права щодо володіння, користування та розпорядження належної земельною ділянкою. Зокрема, ці перешкоди створені шляхом подання зазначеного вище позову (цивільна справа № 444/2852/16-ц, що знаходиться в провадженні Жовківського районного суду Львівської області) та вимогами про демонтаж встановленої огорожі, що знаходиться на межі земельної ділянки.

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, серія IV-ЛВ № 084997, виданий ОСОБА_1 Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 грудня 2012 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1848.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 .В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що оскільки позивачем не надано доказів, судом не встановлено законності володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою позивача. Судом не встановлено, які саме права та інтереси позивача були порушені (зазначено лише загальний перелік «права щодо володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою») та яким чином державним актом, виданим на ім`я ОСОБА_1 у 2002 році, порушені права та інтереси позивача. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.03.2022 залучено Куликівську селищну раду Львівського району Львівської області в якості правонаступника Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.03.2022 залучено ОСОБА_6 в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, від Куликівської селищної ради поступило клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що 29 грудня 2002 року Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області видано ОСОБА_1 Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-JIB № 084997, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1848. Як зазначено в Державному акті, підставою для передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 є рішення Виконавчого комітету Надичівської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 3 березня 1997 року № 5.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий ОСОБА_1 незаконно, зокрема, без жодних на те правових підстав та без розроблення у передбаченому законом порядку документації із землеустрою; та використовуючи Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно з ч. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтерсів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 03.09.2014 у справі № 6-84цс14, від 18.05.2016 у справі № 6-658цс15.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом, покликалася на те, що використовуючи Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 перешкоджає їй у здійсненні її права володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, зокрема, нею подано позов до ОСОБА_3 з вимогами про демонтаж встановленою позивачкою огорожі, що знаходиться на межі земельної ділянки земельних ділянок, що належать сторонам.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущенних.

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів накладення земельної ділянки відповідачки на земельну ділянку належну позивачці.

Таким чином, позивач не довела, що її права оспорюваним актом порушені та в чому полягає порушення її прав та інтересів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати,та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-ЛВ № 084997, виданий ОСОБА_1 Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 грудня 2012 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1848 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 30.08.2022

Головуючий

Судді