Провадження № 6/522/252/22
УХВАЛА

22 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тофан Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №523/10661/14-ц від 08.10.2015 року виданого Приморським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування зазначено, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист від 08.10.2015 року по справі № 523/10661/14-ц виконавче провадження № 61071170 від 29.01.2020 року), де стягувачем є ОСОБА_2 (позивач по справі № 523/10661/14-ц), а боржником є заявник за цією заявою ОСОБА_1 (Відповідач по справі № 523/10661/14-ц). Вищевказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2015 року.

Вказаним рішенням було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 , стягнуто за договором про взаємні права та обов`язки від 08.04.2009 року про виконання ОСОБА_1 ремонтно-будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суму курсової різниці у розмірі 421 263, 90 коп.

При цьому, 20.11.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по справі № 523/17876/17, відповідно до змісту якого за ОСОБА_2 на підставі договору ремонтно-будівельних робіт від 08.04.2009 року укладеного з ОСОБА_1 , визнано право власності на будівельні матеріали, з яких збудовано будинок та оздоблено квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 виступав у справі № 523/17876/17 відповідачем.

Суворовський районний суд м. Одеси у своєму рішенні по справі № 523/17876/17 вказав, що відповідачами (зокрема ОСОБА_1 ) побудовано житловий будинок по АДРЕСА_2 , однак не уведено його в експлуатацію, внаслідок чого будинок не може повноцінно функціонувати та використовуватись позивачами (зокрема ОСОБА_2 ).

У подальшому, на підставі вищевказаного рішення суду від 20.11.2018 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви представником ОСОБА_1 додано Витяг про реєстрацію права власності.

Заявник вважає, що з моменту виконання рішення суду у справі № 523/17876/17 фактом реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , її порушені права за договором ремонтно-будівельних робіт від 08.04.2009 року, укладеним з ОСОБА_1 , були відновлені у повному обсязі, а тому в останнього відсутній обов`язок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 523/10661/14-ц із сплати грошових коштів у сумі 421 263, 90 грн.

Також, заявник вважає таке стягнення з ОСОБА_1 є подвійним. Тому, виконавчий лист, виданий щодо виконання вказаного рішення суду підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено проведення судового засідання.

В судове засідання 22 вересня 2022 року учасники справи не з`явились. Від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено судом, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа №523/10661/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором з врахуванням курсової різниці.

14 серпня 2015 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеса по справі №523/10661/14-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором, з урахуванням курсової різниці задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму курсової різниці за договором про взаємні зобов`язання, укладеного між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 08 квітня 2009 року, в розмірі, що складає 421 263,0 (чотириста двадцять одна тисяча двісті шістдесят три гривні) гривень 90 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму належного до сплати судового збору у розмірі 3 396,40 гривень.

08 жовтня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист № 523/10661/14-ц, що підтверджується відповідною відміткою в матеріалах справи (т. 1 а.с. 214).

Ухвалою суду від 11 січня 2018 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором з врахуванням курсової різниці залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2015 року повернуто апелянту.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч. 1ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно п. 2-3 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.02.2019 року по справі № 2-4671/11).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Звертаючись з заявою про визнання виконавчого листа, представник ОСОБА_1 посилався на те, що 20.11.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по справі № 523/17876/17, відповідно до змісту якого за ОСОБА_2 на підставі договору ремонтно-будівельних робіт від 08.04.2009 року укладеного з ОСОБА_1 , визнано право власності на будівельні матеріали, з яких збудовано будинок та оздоблено квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, на підставі вищевказаного рішення суду від 20.11.2018 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження чого було надано Витяг про реєстрацію права власності з якого вбачається відповідний факт реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що у справі № 523/10661/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 421 263, 90 грн., а у справі № 523/17876/17 визнано право власності ОСОБА_2 на будівельні матеріали будинку АДРЕСА_2 , що у подальшому стало підставою реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку.

Отже, одночасно у проваджені Суворовського районного суду м. Одеси та Приморського районного суду м. Одеси знаходились позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо одних й тих же самих обставин виконання умов договору від 08.04.2009 року та будівництва квартири АДРЕСА_3 за договором ремонтно-будівельних робіт від 08.04.2009 року.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Також, слід зазначити, що правова позиція відносно неможливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що судове рішення, на підставі якого виник певний обов`язок, не скасоване та набрало законної сили, йдеться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 02.09.20 у справі № 195/465/15-ц.

За таких обставин, суд вважає, що встановлення фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків щодо можливого подвійного стягнення та розгляду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо одних й тих же самих обставин виконання умов договору від 08.04.2009 року та будівництва квартири АДРЕСА_3 за договором ремонтно-будівельних робіт від 08.04.2009 року, не може бути здійснено в рамках розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав та інтересів є не ефективним, тобто таким, що не відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 432 ЦПК України) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором з врахуванням курсової різниці залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Чернявська Л.М.