Справа № 450/242/22 Провадження № 2/450/993/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору) стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 6000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення з позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2014 року. Від шлюбу у сторін народилися двоє синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач з відповідачем із вересня 2021 року не підтримують подружніх стосунків, в січні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач самостійно виховує дітей, а відповідач не несе витрат, пов`язаних з утриманням дітей, які були достатніми. Крім цього сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають інвалідність дитинства (встановлена до 18 років) та захворювання із діагнозом «цукровий діабет першого типу (інсулінозалежний)», які потребують постійних ін`єкцій інсуліну, лікування та реабілітації, що зумовлює значні фінансові витрати позивача. Крім цього, наявність вказаного захворювання у дітей зумовлює необхідність постійного контролю рівня цукрі в крові за допомогою спеціального медичного обладнання (сенсору), вартість якого становить 1650 грн. для однієї дитини із строком експлуатації (використання 14 днів). Загалом щомісячні витрати позивача на придбання вказаного спеціального медичного обладнання (сенсору) з метою контролю рівня цукру у крові дітей становлять 6600 щомісячно. Вік дітей, поєднаний із наявністю у дітей захворювання, зумовлює потребу постійного догляду позивачем за ними та постійної присутності біля дітей, що унеможливлює працевлаштування позивача та отримання самостійного заробітку. Самостійно позивачу важко утримувати дітей, оскільки вони потребують значних витрат на лікування, харчування, іграшки, навчальне приладдя, одяг та дозвілля. Відповідач є здоровим та працездатним, відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Таким чином, вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі, про який просить позивач у позовній заяві. З цих підстав просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача, адвокат Шпунт М.Б., 18.04.2022 року подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, за наявними в матеріалах справи доказами. Не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.

Враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, а також те, що її неявка не перешкоджає розгляду справи і доказів, які наявні у матеріалах справи, достатньо для прийняття рішення, та у зв`язку з відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд продовжує розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Позиція відповідача: відповідач ОСОБА_2 тричі повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно поштових повідомлень ним було отримано, а також шляхом опублікування на сайті «Судова влада України» оголошення про виклик, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

У встановлений строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст.282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

20.01.2022 року запит щодо доступу до персональних даних; 17.02.2022 року відповідь на запит; 17.02.2022 року ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляд; 16.03.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності; 16.03.2022 року ухвала судового засідання; 18.04.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності; 18.04.2022 року ухвала судового засідання; 09.05.2022 року оголошення про виклик відповідача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 15.08.2014 року, актовий запис №13.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 13.01.2015 року, актовий запис №1, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 11.02.2016 року, актовий запис № 5.

Положеннями статей 141, 180 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо виховання дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком обох сторін.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батьків у вихованні дитини є їх (батьків) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку та забезпечення потреб дитини.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви та не заперечується відповідачем, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 6000,00 грн. на кожну дитину, зазначає, що вона самостійно утримує та виховує дітей, які потребують постійного догляду, відповідач витрат, пов`язаних з утриманням дітей, які були б достатніми, не несе.

Окрім цього сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми з інвалідністю, клінічний діагноз: цукровий діабет 1 типу (інсулінозалежні), мають право на одержання державної соціальної допомоги до 18 років. Діти потребують постійного та ретельного догляду, спеціального харчування та прийомів інсуліну.

Як доказ у справі позивачем долучено до матеріалів справи копії посвідчень серії ДДА №066165 та серії ДДА №066164, виданих Управлінням соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації 26.02.2021 року, Витягу епікризу з медичної карти №882 ОСОБА_3 та Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.08.2020 року №859/141 ОСОБА_4 .

З матеріалів позовної заяви вбачається, що наявність вказаного захворювання у дітей зумовлює необхідність постійного контролю рівня цукру в крові за допомогою спеціального медичного обладнання (сенсору), вартість якого становить 1650 грн. для однієї дитини.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, вбачається, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання дітей є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 не надає в достатньому розмірі кошти на їх утримання, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів, з врахуванням встановлених по справі обставин, та з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання, пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд вважає необхідним та доцільним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі з розрахунку суми прожиткового мінімуму на одну особу для дитини відповідного віку та з врахуванням витрат на лікування дітей.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дітей, потреби на їх утримання, те, що обов`язок брати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття покладено на кожного з батьків, та приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4268,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення фізичного розвитку дітей, підтримки їх життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернулася в суд з даним позовом 19.01.2022 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. № 937/22-вх від 19.01.2022 року.

Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дітей, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання синів.

Докази того, що на утриманні відповідача знаходяться інші діти та непрацездатні члени сім`ї, а також докази щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дітей, відповідачем суду не представлено.

Таким чином, суд приходить до переконання, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно є достатнім та не буде порушувати майнових прав неповнолітніх дітей.

Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 992,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 258 259, 263 - 265, 273, 274-279, 280-284, 351-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 150, 180-184, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4268,00 (чотири тисячі двісті шістдесят вісім) гривень щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову 19.01.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4268,00 (чотири тисячі двісті шістдесят вісім) гривень щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову 19.01.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 .

СуддяД. А. Кукса