Провадження № 2/369/1697/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді- Дубас Т.В.

при секретарі Житар А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості належної частки у спільному майні подружжя,-

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості належної частки у спільному майні подружжя.

В обґрунтування підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

29.04.2014 р. було зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_3 .

02.05.2013 р., ним було сплачено забудовнику частину коштів в рахунок купівлі нерухомого майна-однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно розписки.

17.06.2014 р., тобто до моменту укладення шлюбу, ним було виплачено всю суму за вказану квартиру згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 16.01.2014 р.

У зв`язку з постійними сварками на підгрунті того, що відповідач «не відчуває впевненості у завтрашньому дні» і заспокоїть її тільки укладення договору дарування частини квартири, ним було підписано договір дарування. Він не розумів яким чином дарунок частини квартири надасть «впевненості у завтрашньому дні», однак після підписання договору йому стало зрозуміло, що у відповідача був наявний умисел (заздалегідь спланований) ввести його в оману, щоб спонукати його до укладення правочину, яким вона заволоділа повністю всією квартирою. Оскільки після підписання договору в неї забрали ключі від квартири, фактично проживати як чоловік і дружина він не зміг, так як не мав вільного доступу до квартири. Отже шахрайський умисел заволодіння квартирою став наявний і подальше перебування у шлюбі з такою людиною стало неможливим, що призвело до розірвання шлюбу.

27.07.2018 р. шлюб було розірвано.

Як вбачається з п. 1.1. договору дарування, «цей договір є змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору про зміну правового режиму майна, договору про визначення розміру часток та договору дарування». Помилково було зазначено в п. 1.2. договору, що «Подружжям під час перебування в зареєстрованому шлюб і за рахунок спільних коштів була набута у спільну сумісну «власність» зазначена квартира, оскільки, як мною вже зазначено, всю суму вартості квартири мною було виплачена 17.01.2014 року, до моменту реєстрації шлюбу. Помилковий, неправомірний зміст п. 1.2. договору призвів до негативних для мене наслідків він втратив повністю все своє житло.

Даний договір на теперішній час оскаржується ним шляхом визнання договору недійсним. Несподівано для мене суд першої інстанції (Справа 369/7586/19) 06.07.2021 р. відмовив у задоволенні позову, навіть не врахувавши, що даним договором було здійснено не лише дарування частини квартири, а й, як вбачається з п. 1.5. договору незаконно поділено і виділено частки квартири, адже, як мінімум, дана квартира не була набута у спільну сумісну власність під час перебування в зареєстрованому шлюб і набута не за рахунок спільних коштів. Судом не було враховано прямі умисні дії відповідача, спрямованими на введення мене в оману щодо істотної обставини правочину (з метою отримання певної вигоди для себе, чим спонукала до укладення договору), сам договір укладено не тільки на вкрай невигідних для мене умовах (це єдине його житло, на яке він заробляв все своє життя), а й під впливом тяжкої обставини (хвороба його матері), як не було враховано й ряд висновків Верховного суду України на які я посилався, мною, після отримання повного тексту рішення, буде подано Апеляційну скаргу.

Відповідно, враховуючи що питання щодо даного майна-квартири вже розглядається у судах, воно в даному позові не включене мною до переліку майна, яке необхідно поділити/повернути з незаконного володіння. Однак в зазначеному позові він не піднімав питання грошової компенсації витрат, пов`язаних з ремонтом квартири (яка ним була придбана в стані «від забудовника»), який був зроблений за його особисті кошти своїми руками самостійно і повністю весь у квартирі «під ключ» (поклав плитку, паркет, встановив двері, ванну, умивальник, раковину, наніс венеціанську штукатурку і т.д.). Враховуючи, що відповідач жодної копійки на ремонт не давала, при цьому проживає вже довгий час в незаконно набутій нею квартирі, а він з причин відібрання відповідачем ключів від квартири, з квітня 2018 р. (тобто ще до моменту оформлення розлучення) припинив проживати в даному житлі, вважає за необхідне повернути половину вартості ремонту, який складає 4 500 доларів США (9000 доларів, затрачених на ремонт), що еквівалентно по курсу НБУ на момент проведення ремонту в травні-листопаді - 58 815 грн. (4500 дол. США 13,07 грн. (середньоарифметичний курс долара за період травень-листопад 2014 р.).

26.06.2018 р. відповідач, спакувавши в сміттєві пакети, повернула його дрібні побутові речі, натомість більш коштовне майно-меблі та багато інших предметів, які були придбані ним за його особисті кошти, залишились у квартирі.

07.06.2021 р., з метою позасудового і добровільного розподілу спільного майна та повернення його особистого майна, він звернувся до відповідача з Досудовою претензією.

14.06.2021 р. він отримав відповідь на досудову претензію.

19.06.2021 р. він направив заперечення на відповідь відповідача на його досудову претензію, надавши відповіді на питання відповідача та коментарі щодо майна, яке, на помилкову думку відповідача, є її власністю.

25.06.2021 року заперечення на відповідь відповідача було отримане особисто відповідачем, що вбачається з повідомлення про вручення.

29.06.2021 р. та 02.07.2021 р. йому телефонував представник відповідача і повідомив, що відповідач схиляється до одного із запропонованого мною варіанта в досудовій претензії поділу/повернення майна і що вона прийде 06.07.2021 р. (в день розгляду справи 369/7586/19) до будівлі суду для обговорення деталей.

02.07.2021р. він направив відповідачеві на електронні засоби зв`язку дещо скоректований список майна, що підлягає поділу та поверненню.

06.07.2021 р., в день розгляду справи за позовом про визнання договору дарування квартири, відповідач не з`явилась в будівлю суду (засідання за справою було призначено на 12:00, він перебував у будівлі з 11:20 до 14:40). Стало зрозуміло, що це чергове маніпулювання відповідача та спроба затягування часу задля пропущення мною строку позовної давності.

Раніше поданий позов і позов про поділ майна могли бути об`єднані в один позов, якби відповідач вчергове мене не ввела в оману.

З огляду на те, що досудове врегулювання спору не дало результату, відповідач ігнорує його звернення, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Зі списку переліку майна - майно, яке було придбане за спільні кошти (по факту за кошти, які попередньо були надані ним) всього на суму 1800 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на момент купівлі - 42 021 грн. (1800 дол. США х 23,35 грн. (середньоарифметичний курс долара за період березень-квітень 2015 р.), а саме: шафа-купе- 23 350 грн. (1000 дол.), тумба-сервант під телевізор - 11675 грн. (500 дол.), матрац - 7005 грн. (300 дол.). Дане майно умовно можна назвати спільним, оскільки вибиралось хоч і без його участі, проте відповідачу були надані його особисті кошти. Відповідач, маючи на той час немалий: заробіток у розмірі 800 доларів США в місяць, які вона залишала у себе (тобто вони не входили до сімейного бюджету), перебувала на його повному утриманні, додатково отримувала; щомісячно кошти від нього в сумі 200 доларів США. Дана обставина є підставою для винятку із загального правила щодо рівності часток подружжя в праві на майно, відповідно до якого суд може зменшити або збільшити частку одного з подружжя відповідно до ч. 2 ст. 70 СКУ, згідно якої суд може відступити від засади рівності часток і зменшити частку одного з подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Із врахуванням зазначеного, позивач вважає, що розподілити дане спільне майно з урахуванням його згоди на припинення його частки у спільному майні і отримання компенсації на його користь вартості наступним чином: шафу-купе, тумбу-сервант і матрац-залишити у відповідача, компенсувати вартість з врахуванням ч. 2 ст. 70 СКУ у розмірі 25918 гри, (що еквівалентно по курсу НБУ - 1100 дол. США х 23.35 грн. (середньоарифметичний курс долара: за період березень-квітень 2015 р.).

Інший список майна-майно, що було придбане за мої особисті кошти, яке він пропонував відповідачу повернути або компенсувати грошима, яке я пізніше скоригував (видаливши зі списку паркет, телевізор з 17 діагоналлю), всього на суму 140563 грн. (що еквівалентно по курсу НБУ 6326 дол. СШАх22.22 грн. (середньоарифметичний курс долара за період вересень-листопад 2015 р.): кухня-гарнітур - 22 220 грн. (1000 дол.), духовка -6443 грн.( 290 доларів ); плита газова - 4444 грн. (200 дол), двері вхідні - 11110 грн. (500 дол), віконні конструкції на балконі - 11110 грн.(500 дол), двері міжкімнатні 3 шт. - 8888 грн.(400 дол.), вбудована шафа коридор - 5555 грн. (250 дол.), м`який куточок - 2222 грн.(100 дол,), холодильник -11110 грн. (500 дол.), телевізор філіпс 32 діагональ -7110 грн. (320 дол.), ванна з панеллю -5550 грн. (250 дол.), унітаз - 4444 грн. ( 200 дол.), умивальник -3333 грн. (150дол.), пральна машина - 7777 грн. (350 дол.), тумби в ванній кімнаті, 3 шт. - 8888 грн. (400 дол.), посуд (мультиварка, кастрюлі, набори кухонних приладів) - 5550 грн. (250 дол.), люстри - 7110 грн. (320 дол.), світильник напол. - 1111 грн. (50 дол.), ліжко - 2222 грн. (100 дол.), полички під книжки - 1555 грн. (70 дол.), швейна машина - 2805 грн. (126 дол.).

В результаті діяльності ФОП, обсяг виручки згідно даних звітів складала від десяти до п`ятдесяти тисяч гривень. При тому, що за даними НБУ курс долара США на той час складав в межах від 7,8 до 8 грн. за один долар США. Від подарунку ОСОБА_4 у розмірі 2000 доларів США, що підтверджується його розпискою.

Від подарунку матері у розмірі 3000 доларів США, що підтверджується її розпискою, її заявою до банку про надання підтвердження зняття депозитних коштів від 20.07.2021 р.

Всі свої збереження і подарунки ним переводилися і зберігалися в грошовій одиниці-долар США, саме тому ним в розрахунках зазначена окрім національної валюти іноземна.

Весь час, починаючи з квітня 2018 року (моменту, коли він не мав змоги проживання в квартирі з причин обмеження доступу до неї відповідачем, так як було відібрано ключі), до моменту подання даного позову все зазначене майно знаходиться у відповідача.

З врахуванням викладеного вище, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості належної йому частки спільного майна у розмірі 25918 грн. і особистого приватного майна у розмірі 140 563 грн., а всього 166 481 грн., залишивши у користуванні відповідача все набуте майно, а саме: кухня-гарнітур - 22 220 грн., духовка -6443 грн., плита газова - 4444 грн., двері вхідні - 11110 грн., віконні конструкції на балконі - 11110 грн., двері міжкімнатні 3 шт.-8888 грн., вбудована шафа коридор - 5555 грн., м`який куточок - 2222 грн., холодильник -11110 грн., телевізор філіпс 32 діагональ -7110 грн., ванна з панеллю -5550 грн., унітаз -4444 грн., умивальник -3333 грн., пральна машина - 7777 грн., тумби в ванній кімнаті, 3 шт. - 8888 грн., посуд (мультиварка, кастрюлі, набори кухонних приладів) - 5550 грн., люстри - 7110 грн., світильник напол. - 1111 грн., ліжко - 2222 грн., полички під книжки - 1555 грн., швейна машина 2805 грн. та стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію витрат, пов`язаних з ремонтом квартири у розмірі 1/2 частки їх вартості, що становить 58 815 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.08. 2021 року відкрито провадження по даній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

21 вересня 2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшов письмовий відзив, у якому ОСОБА_3 , вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо розподілу рухомих речей та стягнення коштів, оскільки позивачем не надано доказів набуття даних речей під час шлюбу подружжя за їх спільні кошти.

Даний позов є явно безпідставний та бездоказовий, що є підставою для залишення його без задоволення у повному обсязі.

28 вересня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що крім придбання майна за спільні кошти, він, в поданому позові, просить повернути майно, що придбавалось за його особисті кошти і яке, відповідно є його особистою приватною власністю. Окрім письмових доказів, наявні докази спроб розподілити зазначене в позові майно шляхом усних переговорів з представником відповідача, про що є звукозапис телефонної розмови та відео обстановки у квартирі, що підтверджує наявність даного майна. З огляду на телефонну розмову з представником відповідача, 29.06.21 р. та 02.07.21р., йому було озвучено, що відповідач погоджується на досудовий розподіл майна та відповідач схиляється до другого варіанту досудової претензії. У відповідача були лише зауваження щодо переліку майна, про наявність майна у власності відповідача жодних заперечень не було, як не було зауважень, щодо того, за чиї кошти придбавалось майно і вона «не є такою, що хоче собі з цього щось з цього прихватити», «вона тут ніяких підводних каменів не хоче лишній раз». У зв`язку з викладеним вважаю за необхідне просити суд застосувати ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. У відповідача та її представника вже ввійшло в звичку цинічно вводити суд в оману. На підставі вищевказаного позивач просив суд відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі №369/10112/21 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна - в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. У своєму відзиві просила суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову.

Так судом встановлено, 29 квітня 2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за №68.

27 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, про що складено актовий запис №169, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюб видане Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серія НОМЕР_1 .

14.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1672.

Відповідно до п.1.6. договору дарування квартири від 14.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1672, позивач безоплатно передав у власність (дар), а відповідач прийняв в дар 1/2 частку квартири за АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 СК України якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак позивач не надав суду жодного доказу, що сторонами були придбані меблі, побутова техніка, були здійснені невід`ємні поліпшення квартири на суму 225 296 грн.

Так в матеріалах справи відсутні жодні чеки на придбання меблів, побутової техніки, придбання будівельних матеріалів, або здійснення ремонту.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Позивач в позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості належної йому частки спільного майна у розмірі 25918 грн. і особистого приватного майна у розмірі 140 563 грн., а всього 166 481 грн., залишивши у користуванні відповідача все набуте майно, а саме: кухня-гарнітур - 22 220 грн., духовка -6443 грн., плита газова - 4444 грн., двері вхідні - 11110 грн., віконні конструкції на балконі - 11110 грн., двері міжкімнатні 3 шт.-8888 грн., вбудована шафа коридор - 5555 грн., м`який куточок - 2222 грн., холодильник -11110 грн., телевізор філіпс 32 діагональ -7110 грн., ванна з панеллю -5550 грн., унітаз -4444 грн., умивальник -3333 грн., пральна машина - 7777 грн., тумби в ванній кімнаті, 3 шт. - 8888 грн., посуд (мультиварка, кастрюлі, набори кухонних приладів) - 5550 грн., люстри - 7110 грн., світильник напол. - 1111 грн., ліжко - 2222 грн., полички під книжки - 1555 грн., швейна машина 2805 грн. та стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію витрат, пов`язаних з ремонтом квартири у розмірі 1/2 частки їх вартості, що становить 58 815 грн.

Проте судом також не встановлено доказів того, що вищевказана побутова техніка та меблі та витрати, які пов`язані з ремонтом квартири були понесені за спільні кошти сторін.

На підставі викладеного, вищевказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості належної частки у спільному майні подружжя залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Дубас