Справа № 201/6942/21
Провадження №2-п/201/38/2022
УХВАЛА

про скасування заочного рішення суду та призначення

справи до розгляду

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2022 року частково задоволені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNUVGK00000012 від 23.03.2007р. за період з 18.06.2021р. по 18.06.2021р. у розмірі 26925,91 дол. США, що за курсом 29,25 грн. за 1 дол. США відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.03.2022р., станом на 17.03.2022р. складає 787582,87 грн., яка складається з наступного: 26925,91 дол. США 3% річних від простроченої суми. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 10 973,65 грн.

10 листопада 2022 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить переглянути заочне рішення суду, скасувавши його.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що про існування такої справи їй стало відомо 25.10.2022р. від свого адвоката, якому вона зателефонувала, щоб повідомити про те, що нею отримано повістку з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у якійсь справі про виселення. Адвокат з сайту «Судова влада» дізналася, що це не єдина справа і повідомила їй про це. ОСОБА_2 в той же день отримав копію заочного судового рішення від 17.03.2022р. у справі № 201/6942/21. Ані позову, ані повісток суду у зазначеній справі вона не отримувала. Кредитний договір № DNUVGK00000012 від 23.03.2007р. банком розірвано 03.03.2016р. шляхом надсилання повідомлення про це, та банк негайно вимагав повернути заборгованість за кредитом в повному обсязі та вже двічі було задоволено вимоги банку за рахунок предмета іпотеки (шляхом перереєстрації об`єкта іпотеки 01 грудня 2016 року (зазначене рішення скасовано рішенням суду у справі № 201/2899/17) та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2017р. у справі № 201/13315/16-ц також визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса. Крім того, важливою обставиною є те, що при задоволенні своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» вчиняло виконавчий напис нотаріуса у 2016 році і при цьому заборгованість по тілу кредиту була визначена в сумі 48 707,73 доларів США, позивач також звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості у 2019 році, де зазначав, що сума заборгованості по кредиту 865 050,70 доларів США, а з них сума несплаченого залишку по кредиту - 171 761,69 доларів США, при цьому вона нічого ніколи не платила за означеним договором, щонайменше з 2013 року і будь - яких інших кредитів не отримувала у позивача. При зверненні до суду у 2021 році сума боргу вже складає 298 903,82 долара США, то звідки ж на момент подачі позову в 2021 році виникла заборгованість в сумі 298903,82 долари США? По кредитному договору №DNUVGK00000012 від 23.03.2007р. року суми при кожному зверненні до суду чи іншого органу різні. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України). У пункті 7.1 кредитного договору передбачений термін повернення кредиту, а також обов`язок з погашення кредиту шляхом виконання окремих зобов`язань з внесення щомісячних платежів за цим договором згідно з відповідним графіком.

Зважаючи на той факт, що вимога позивача, якою фактично розірвано кредитний договір №DNUVGK00000012 від 23.03.2007р., була надіслана їй у березні 2016 року, 3 роки позовної давності, навіть за умови наявності підстав у позивача для стягнення 3% річних, минули, оскільки стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10.04.2018р. у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018р. у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018р. у справі № 642/493/17-ц та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019р. у справі № 127/15672/16-ц.

Позов банком подано 12 липня 2021 року, як зазначено в рішення суду, стягнення відбулося за період з 18.06.2018р., але на момент звернення до суду з дати 18.06.2018р. минуло більше часу, ніж 3 роки. За таких обставин вважає, що судом не взято до уваги вагомі підстави, які докорінно змінили б остаточне рішення суду, а саме те, що строк за який проводиться стягнення не вкладається в рамки загальної позовної давності, сума, на яку провадилося нарахування 3% річних є нічим не підтвердженою та вимагає, щонайменше, витребувати у банка документів, які б підтвердили видачу заявниці грошових коштів, особливо, отих 81 000 доларів США, яких насправді, ніколи ніхто не видавав і вона, відповідно, ні на рахунок їх не отримувала, ні готівкою, і не враховано того факту, що іпотекодержатель повністю задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, з якого на сьогодні намагається її виселити. Крім того вона не мала можливості прибути до суду, оскільки жодного разу не отримала повістку та не знала про те, що стосовно неї розглядаються судом будь - які справи.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Коробков С.М. (діє на підставі довіреності № 6988-К-О від 13.08.2021р. а.с. 72) надав до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Представник відповідачів адвокат Бразалук С.С. (діє на підставі ордеру серії АА № 1000001 від 14.12.2022р. а.с. 98, а також договорів про надання правової допомоги № 32-ЦС-Ф від 20.06.2022р., № 41-ЦС-Ф від 26.10.2022р. а.с. 99, 100) надала суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без її участі та участі її заявниці, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, заяву відповідачки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Істотні обставини та докази, на які посилаються відповідачка у своїй заяві про перегляд заочного рішення, мають значення для вирішення справи по суті та не були враховані судом під час постановлення заочного рішення, а тому суд вважає за можливе скасувати заочне рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2022 року у цивільній справі № 201/6942/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором скасувати і призначити вказану цивільну справу до розгляду в загальному порядку на 01 лютого 2023 року на 10 год. 30 хв. у приміщенні суду в каб. № 22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Наумова