САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4335/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення способу у її вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення способу у її вихованні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , з якою проживав однією сім`єю. Під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 та батьком якої є ОСОБА_3 . Таким чином ОСОБА_4 є її онукою. Після народження онуки вона забрала ОСОБА_2 з дитиною із пологового будинку і вони всі разом рік проживали однією сім`єю в квартирі за її місцем проживання. На той час вона, як бабуся, приймала активну участь у житті онуки, син та мати дитини ОСОБА_2 не працювали, онука повністю перебувала на її матеріальному утримані, вона приймала участь у її вихованні, піклувалася про неї, забезпечувала її необхідним харчуванням, одягом, засобами догляду, гуляла з дитиною, розважала її, між нею та батьками дитини були добрі сімейні стосунки. В травні 2015 року її син та ОСОБА_2 з дитиною з`їхали від неї та почали мешкати за іншим місцем проживання, вона продовжувала приймати участь у вихованні дитини, навідувала її, разом проводила з нею час, гуляли, матеріально забезпечувала. В липні 2018 року сімейні відносини між її сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були припинені, вони почали проживати окремо. Після припинення між ними фактичних шлюбних відносин, онука ОСОБА_4 залишилася проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Вона, як бабуся, допомагала онуці матеріально, бачилася з дитино, забирала її на вихідні до себе, вони разом проводили літні дні її відпустки, разом їздили на відпочинок до моря, проводили разом багато часу, гуляли у парку. Дитина дуже раділа зустрічам та завжди радісно спілкувалася з нею, сумувала за нею та бажала спілкування. Проте, з липня 2019 року ОСОБА_2 почала забороняти їй бачитися та спілкуватися з онукою, посилаючись на її неприязні відносини з батьком дитини, звинувачувала її у розпаді її сім`ї, у тому, що син не допомагає їй матеріально, а також у всіх негараздах, які відбувалися у їх родині. Згодом відповідач заборонила вихователям дитячого садочка надавати їй можливість спілкуватися з онукою і в останнє вона бачилася з дитиною 05.03.2020 на дитячому святі в дитячому садочку. Вона проживає в належній їй на праві власності двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій створені всіх необхідні умови для перебування та навіть проживання малолітньої дитини, де їй облаштована окрема кімната площею 13 кв.м. Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні та участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановить порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 та з можливістю відвідування місць відпочинку в парках та дитячих майданчиках м. Дніпро у наступний спосіб: перший та третій тиждень місяця з 17:00 год. п`ятниці до 17:00 год. неділі; під час зимових канікул з 02 січня по 06 січня; під час літніх канікул з 01 липня по 20 липня (або п`ятнадцять днів під час її перебування у щорічній відпустці) з можливістю виїзду з дитиною на відпочинок на море в межах України.

20 жовтня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

11 листопада 2021 року представником позивача на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року було подано заяву з додатками.

11 листопада 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження.

17 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила суд визначити порядку спілкуванні бабусі з онукою відповідно до позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серівї НОМЕР_1 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 є бабусею малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява №2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

В ході розгляду справи, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування бабусі з онукою буде перешкоджати нормальному розвитку останньої. Безпосередня участь бабусі у вихованні онуки, регулярне спілкування між ними буде повністю відповідати найкращим інтересам дитини.

При визначенні порядку та способу участі бабусі у вихованні онуки судом враховано, що таке спілкування можливе лише за умови добровільного волевиявлення дитини на таке спілкування. Спілкування у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дитини, порозумінні та взаємних поступках сторін, здійснюватися без примушування дитини.

На переконання суду, запропонований позивачем порядок спілкування є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з родичами. Дотримано розумного балансу на участь у вихованні дитини її бабусею, як членом її сім`ї, яким надано таке право з дотриманням принципу максимально можливого урахування інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини.

За встановлених обставин, приймаючи до уваги баланс інтересів дитини, бажання бабусі приймати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.7, 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 133, 134, 137, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд.51) про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення способу у її вихованні задовольнити.

Встановить порядок участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 та з можливістю відвідування місць відпочинку в парках та дитячих майданчиках м. Дніпро у наступний спосіб:

-перший та третій тиждень місяця з 17:00 год. п`ятниці до 17:00 год. неділі;

- під час зимових канікул з 02 січня по 06 січня;

- під час літніх канікул з 01 липня по 20 липня (або п`ятнадцять днів під час її перебування у щорічній відпустці) з можливістю виїзду з дитиною на відпочинок на море в межах України.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев