КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/4177/22 Головуючий у 1 інстанції: Орєхов І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги адвоката Медвідя Олександра Івановича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» та адвоката Стефківського Володимира Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,-

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «СК «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Зазначила, що 16.11.2018 року близько 7 год. 30 хв. на автодорозі «Київ-Одеса» від сел. Калинівка Васильківського р-ну Київської обл. відбулась ДТП, в якій автомобіль марки «КІА SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , в зв`язку з чим втратив керування автомобілем та вже некерованим автомобілем допустив з`їзд у правий кювет, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер. За фактом вказаного ДТП СУ ГУНП в Київській області відкрито кримінальне провадження №0000670 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та 23.01.2020 року у вказаному кримінальному провадженні відносно водія ОСОБА_2 складено обвинувальний акт. В внаслідок ДТП дружина потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 має право на відшкодування завданої шкоди. На час ДТП цивільна-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «KIA SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СК «АРКС». ОСОБА_1 просила стягнути з АТ «СК «АРКС» 8 935,00 гривень страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, 44 676 гривень страхового відшкодування витрат на поховання на спорудження надгробного пам`ятника, 44 676 гривень страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8 935 гривень, страхове відшкодування витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 000 гривень, загалом 74 611 гривень.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 44 676 гривень відмовлено.

Стягнуто з АТ «СК «АРКС» на користь держави судовий збір у розмірі 1 984,80 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 та представник АТ «СК «АРКС» подали апеляційні скарги.

Представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника у розмірі 44 676, 000 грн. та задовольнити їх, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягненню відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, пославшись на недоведеність ОСОБА_1 перебування на утриманні у свого загиблого чоловіка. ОСОБА_1 своє право на отримання страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, обґрунтовувала фактичним перебуванням на утриманні чоловіка, а передбаченим законодавством права на одержання утримання від чоловіка.

Представник АТ «СК «АРКС» в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції в частині судових витрат, зменшивши розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу, шляхом врахування співмірності таких витрат та їх розподілу, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Вважає, що позивачкою не надано документів на підтвердження прийняття нею обсягу наданих адвокатських послуг та погодження витрат на правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірний із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, адже складають майже половину розміру задоволених позовних вимог. Суд першої інстанції не врахував принцип пропорційності відшкодування судових витрат відповідно до задоволених позовних вимог.

Представник АТ «СК «АРКС» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначив, що суд першої інстанції правильно вирішив спір в оскаржуваній позивачем частині. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнені страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника АТ «СК «АРКС» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.11.2018 року близько 7 год. 30 хв. на автодорозі «Київ-Одеса» від сел. Калинівка Васильківського району Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «КІА SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , в зв`язку з чим втратив керування автомобілем та вже некерованим автомобілем допустив з`їзд у правий кювет, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП, пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 30 т. 1).

За фактом ДТП СУ ГУНП в Київській області були внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670. На час розгляду справи судом першої інстанції досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000670, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, завершено. 23.01.2020 року відносно водія ОСОБА_2 складено обвинувальний акт (а. с. 37-62 т. 1).

Батьками загиблого ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим 15.10.1960 р. (а. с. 23 т. 1).

З 01.08.1981 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а. с. 25 т. 1). Від шлюбу ОСОБА_8 мають дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 26 т. 1).

Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_3 є: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_9 , син ОСОБА_10 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіль марки «КІА Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «АРКС», згідно Полісу № АК/9141637 від 17.08.2018 року. Відповідно до Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн. та шкоду заподіяну майну - 100 000 грн. (а. с. 102 т.1).

16.11.2018 року AT «СК «АРКС» отримало повідомлення представника ОСОБА_1 про настання дорожньо-транспортної пригоди, за участю забезпеченого за полісом транспортного засобу марки «КІА Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 та пішохода ОСОБА_3 , в результаті чого останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, загинув на місці ДТП.

25.08.2020 року та 01.09.2020 року представником ОСОБА_1 , направлено до АТ «СК «АРКС» заяви про виплату страхового відшкодування (а. с. 16-19, 21-22 т. 1).

Листом від 07.09.2020 року №6993/12цв AT «СК «АРКС» повідомило представнику ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перебіг строку на розгляд питання про виплату страхового відшкодування припиняється до дати, коли йому стане відомо про набрання законної сили рішенням або вироком суду в справі про притягнення винної особи до відповідальності. Враховуючи викладене, AT «СК «АРКС» просило надати за наявності копію рішення суду по справі, яке набрало законної сили (а.с. 43 т. 1).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8 935 гривень, витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 44 676 гривень відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «СК «АРКС» моральної шкоди в розмірі 8 935 гривень та витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновку суду першої інстанції в частині вирішення наведених вимог.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За вимогами статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, у листі від 07.09.2020 року №6993/12цв AT «СК «АРКС» зазначило лише про припинення строку прийняття рішення по заяві позивачки у зв`язку з тим, що йому не відомо про набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності винної особи, проте не навело підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 по суті, AT «СК «АРКС» посилалося на ненадання позивачкою документів, що передбачені Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як підстав для виплати їй страхового відшкодування у зв`язку із смертю годувальника.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 35.2 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що до заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що страховику AT «СК «АРКС» не надавались документи, які підтверджують перебування позивачки на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, наданих як утриманцю внаслідок втрати годувальника, відповідно до вимог п. 35.2. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які є передумовою для прийняття відповідачем рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Посилаючись на безпідставність заперечень AT «СК «АРКС», ОСОБА_1 не надала доказів на спростування вказаних обставин. Таких документів не було надано позивачкою і до суду першої інстанції.

На підтвердження перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 додала до позовної заяви довідку з пенсійного фонду про отримання нею пенсії, копію пенсійного посвідчення, в якому вказано, що їй встановлено пенсію по інвалідності (3 група загальне захворювання) та довідку Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ., склад сім`ї: ОСОБА_3 , 1960 року народження та ОСОБА_1 , 1961 року народження - дружина (а. с. 32, 36, 37 т.1).

Проте надані позивачкою документи не підтверджують того, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого померлого чоловіка та має дохід менший від встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, розміру доходів потерпілого, наявності у нього можливості надавати утримання, а також що допомога померлого була основним та постійним джерелом її існування.

Оскільки позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, що вона мала право на страхове відшкодування у зв`язку із смертю годувальника в порядку статті 1200 ЦК України та пункту 27.2 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для в задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 05 жовтня 2020 року у справі № 734/2313/17, від 13 березня 2019 року в справі № 643/207/16-ц, від 03 червня 2021 року в справі № 705/3172/19.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Стефківським В.І., який подав позовну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу наданонаступні документи: договір про надання професійної правничої ( правової ) допомоги № 2846 від 03.08.2020 року; додаток № 2 до договору; детальний розрахунок робіт ( наданих послуг ) виконаних для надання правничої ( правової ) допомоги від 20.05.2022 року (а. с. 51-56 т. 1).

Оскільки рішенням суду першої інстанції частково задоволено позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника AT «СК «АРКС»на те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та ціною позову, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи.

Разом з тим, в порушення положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що витрати на правничу допомогу мають бути стягнуті на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 було задоволено на 55 відсотків. Відтак, з AT «СК «АРКС» на користь позивачки підлягало стягненню 11 550,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Крім того, оскільки вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу не є позовними вимогами, суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати на правничу допомогу разом із майновою шкодою, визначивши загальну суму стягнення.

Враховуючи вищевикладене, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року підлягає зміні. З АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 935 гривень, відшкодування витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 11 550,00 грн. В частині вирішення питання про стягнення з відповідача судового збору на користь ОСОБА_1 в сумі 1984,80 грн. рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Стефківського Володимира Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Медвідя Олександра Івановича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», задовольнити частково.

Змінити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року у частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 8 935 гривень, відшкодування витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000 гривень, загалом 74 611 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 935 гривень, відшкодування витрат на поховання в розмірі 44 676 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 11 550,00 грн.

В частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судового збору на користь ОСОБА_1 в сумі 1984,80 грн. рішення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Матвієнко Ю.О.