Єдиний унікальний номер 722/482/22
Номер провадження 2/722/170/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовом Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області Руснак П.А. в інтересах держави в особі КНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» звернувся із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що згідно статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у визначених законом випадках.Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено вищевказаною статтею, а також ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно положень ст.24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту.

Вироком Новодністровського міського суду від 16.03.2021 року (справа №722/1586/20, кримінальне провадження №0000355) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення) і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, скоїв дорожньо- транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, 03.03.2020 року близько 10 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 59,7 км/год. по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села, проявивши неуважність, не врахував дорожню обстановку, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія згідно п.12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, згідно п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Наближаючись до буд. №19 вказаної вулиці, водій ОСОБА_1 не впорався із керуванням та допустив зіткнення керованого ним мотоцикла із автомобілем марки «ВАЗ-21070», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр розвороту на проїзній частині дороги.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 м/д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення.

Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно- транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій мотоцикла марки «LIFAN LF200 10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, що не перевищує 50 км/год, яка є максимально допустимою для руху на даній ділянці дороги, а з моменту виникнення небезпеки для руху, - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В діях водія мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Вироком Новодністровського міського суду від 03.06.2021 року (справа №722/1585/20, кримінальне провадження №0000077) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом і на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення) і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, скоїла дорожньо - транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 03 березня 2020 року близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не врахувала дорожню обстановку, неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом та розпочала маневр розвороту керованого нею транспортного засобу на вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, порушивши вимоги п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Внаслідок цього, здійснюючи маневр розвороту на вказаній вище вулиці, водій ОСОБА_2 допустила зіткнення керованого нею автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення.

Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10- 46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, а саме повинна була, з технічної точки зору, перед виконанням маневру розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по ній і тільки після цього, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконати маневр розвороту. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була звернутися за допомогою до інших осіб.

В діях водія автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (далі - ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги»):

-з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року, тобто 3 ліжко - дні у ВАзЛІТ, вартість лікування 10672,29 грн.;

-з 06.03.2020 року по 03.04.2020 року, тобто 27 ліжко-днів в травматологічному відділенні, вартість лікування останнього склала на загальну суму - 14090,62 грн.;

-з 16.07.2020 року по 27.07.2020 року, тобто 11 ліжко-днів у травматологічному відділенні для дітей, вартість лікування 4862,11 грн.

Всього, вартість лікування складає 29625,02 грн.

Однак, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в добровільному порядку суму витрачених коштів на лікування не відшкодували.

Враховуючи вищевказане, просив стягнути з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 солідарно на користь обласного некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» витрати на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 в розмірі 29625,02 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

24.05.2022 року від представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає позов не обґрунтований, а суму витрат на лікування ОСОБА_3 значно завищено.При цьому, зазначав, що вартість лікування ОСОБА_3 становить 29625,02 грн., однак з яких фактичних витрат складається дана сума не відомо. Зокрема, позивачем не надано суду доказів, які саме затрати включені до даної суми вартості одного ліжко-дня і яка вартість матеріальних, медикаментних, накладних затрат, а також комунальних послуг, проведення хірургічних операцій, обробка ран, призначених маніпуляцій, лабораторних досліджень, консультацій фахівців, інтенсивної терапії, обстежень, що були проведені за період знаходження ОСОБА_3 на лікуванні. Разом з цим вважає, що прокурором не надано суду методику (порядок) визначення вартості витрат на лікування та детальний розрахунок витрат на лікування ОСОБА_3 , який знаходився на стаціонарному лікуванні, що підлягають до відшкодування з ОСОБА_5 . Просив в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Представник Дністровської окружної прокуратури Бандуряк Ю.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Від представника ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» О.Грушко подане клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились. Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду без його участі, з підстав викладених у відзиві просив відмовити у позові.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Судом встановлено, що 16 березня 2021 року Новодністровським міськрайонним судом Чернівецької області у справі №722/1586/20 (номер провадження 1-кп/719/3/21) постановлено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 01.03.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_1 за згоди його законного представника ОСОБА_6 , захисника Іванічека О.І. та прокурором Бандуряк Ю.В. у кримінальному провадженні №0000355 від 27.10.20220 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 К України та призначено йому узгоджене покарання строком на 4 роки позбавлення волі із застосування ст.ст.75,104 КК України.

Згідно вироку суду від 16.03.2021 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 03 березня 2020 року близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 59,7 км/год. по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села, проявивши неуважність, не врахував дорожню обстановку, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Наближаючись до буд. №19 вказаної вище вулиці, водій ОСОБА_1 не впорався із керуванням та допустив зіткнення керованого ним мотоцикла із автомобілем марки «ВАЗ-21070», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала маневр розвороту на проїзній частині дороги. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 м/д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення.

Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно- транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України, а саме повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, що не перевищує 50 км/год., яка є максимально допустимою для руху на даній ділянці дороги, а з моменту виникнення небезпеки для руху, - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В діях водія мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорював та щиро каявся у вчиненому.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_1 , потерпілому ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Крім цього, згідно вироку Новодністровського міськрайонного суду Чернівецької області від 03.06.2021 року у справі №722/1585 ( номер провадження 1-кп/719/4/21) постановлено вирок, згідно якого ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України. Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 7852, 87 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 392, 64 грн.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 29607, 36 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог цивільного позову відмовлено.Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 831, 05 грн.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2984, 14 грн. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3565, 15 грн.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25000, 00 грн.В іншій частині заявлених позовних вимог цивільного позову відмовлено.

Згідно вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2021 року, встановлено що ОСОБА_2 03 березня 2020 року, близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_3 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не врахувала дорожню обстановку, неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом та розпочала маневр розвороту керованого нею транспортного засобу на вул. Грушевського в с.Вашківці, Сокирянського району, Чернівецької області, порушивши вимоги п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Внаслідок цього, здійснюючи маневр розвороту на вказаній вище вулиці, водій ОСОБА_2 допустила зіткнення керованого нею автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Грушевського в с.Вашківці, Сокирянського району, Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення.

Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно - транспортної експертизи № КСЕ19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, а саме повинна була, з технічної точки зору, перед виконанням маневру розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по ній і тільки після цього, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконати маневр розвороту. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була звернутися за допомогою до інших осіб.

В діях водія автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Згідно висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 року, у неповнолітнього ОСОБА_3 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий лінійний перелом тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забій головного мозку, закритий скалковий перелом верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або удару об такі, цілком можливо внаслідок зіткнення рухаючого мототранспорту з автомобілем та послідуючим падінням потерпілого на тверде дорожнє покриття. По часу свого виникнення відповідають на 03.03.2020 р., тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорювала та щиро каялась у вчиненому.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно ухвали Чернівецького апеляційного суду від 10.09.2021 року, вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2021 року змінено в частині задоволення цивільного позову щодо матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 22125,15 грн. В іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 07.12.2021 року касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката Іванічека О.І. задоволено частково. Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15.07.2021 року щодо ОСОБА_2 скасовано та призначено на новий розгляд у суді першої апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду України від 21.12.2021 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10.09.2021 року щодо ОСОБА_2 скасоваи в частині вирішення цивільного позову про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 22125,15 грн. і призначено в цій частині новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В решті судове рішення без змін.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 06.01.2022 року, відмовлено адвокату Іванічеку О.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24.02.2022 року, апеляційну скаргу представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_3 - адвоката Батракова М.Ю. задоволено частково.Вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України в частині вирішення цивільного позову про відшкодування понесених потерпілим витрат на придбання лікарських засобів і проведення діагностики (КТ правої гомілки) в сумі 21110 грн., скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині задоволено і стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 понесені витрати на придбання лікарських засобів та проведення діагностики (К правої гомілки) в сумі 21110, 00 грн. В іншій частині оскаржуваний вирок суду залишити без змін.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.327 ЦК України суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1 Статуту Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради (надалі - Підприємство) є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги будь-яким особам, в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Відповідно до пункту 1.2 підприємство створене за рішенням Чернівецької обласної (надалі - Засновник) від 12 вересня 2019 року №132-33/19 XXXIII сесії VII скликання відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом приєднання обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» до новоствореного обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги».

Майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради.

Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав обов`язків обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги».

Підприємство є юридичною особою (код ), засновником, власником та органом управління майном Підприємства є територіальні громади сіл, селищ, вміст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради.

ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації (ст.4 Статуту). Згідно відомостей ЄДРПОУ державна реєстрація юридичної особи, яка є правонаступником ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» (, проведена 11.11.2019 року, номер запису: 0012408).

Основною метою діяльності Підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг, в порядку та обсязі, встановлених законодавством, а також забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров`я шляхом надання лікувально-профілактичної та медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників. (п. 3.1 Статуту).

Майно Підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно Підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому Засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства (п.5.1 Статуту).

Джерелами формування майна та коштів ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» є внески засновника, кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти), власні надходження від здачі в оренду майна або одержання від реалізації послуг, цільові кошти, та кошти, отримані за договором з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, майно та кошти, отримані з інших джерел, незаборонених чинним законодавством та інше (п.5.2 Статуту).

Таким чином, у даному випадку, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги», яке понесло відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину.

Разом з тим, ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» як розпорядник коштів - з моменту закінчення лікування ОСОБА_3 , а саме з 27.07.2020 року жодних заходів до відшкодування витрат, які понесла лікарня на лікування потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не вжито.

Крім того, відповідно до листа №268 від 15.03.2022 року з позовом до суду про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лікарня не зверталась та просила прокурора вжити передбачених законодавством заходів щодо захисту інтересів лікарні, а саме звернутись безпосередньо до суду для стягнення витрат за лікування потерпілого в сумі 29625,02 грн.

Таким чином, наведені обставини є підставами для представництва у порядку ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», що також узгоджується із приписами ч.3 ст.128 КПК України.

Щодо підстав для відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого від кримінального злочину вчиненого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з спільної вини водіїв ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні ВАзЛІТ з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року та у відділенні травматології для дітей ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 06.03.2020 року по 03.04.2020 року та з 16.07.2020 року по 27.07.2020 року. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 29625 грн. 02 коп., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму.

Факт лікування потерпілого та витрат на його лікування підтверджується собівартістю ліжко-днів по відділеннях та розрахунками собівартості ліжко-днів по відділеннях за березень 2020 року, квітень 2020 року та липень 2020 року, чим спростовуються доводи представника відповідача в цій частині, викладені у відзиві на позов.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядку).

Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно з п.3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

У відповідності до п.4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. а) п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілого від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян.

У разі стягнення коштів з відповідачів, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачами відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 .

Частиною другою статті 1188 ЦК України встановлено, що в тих випадках, коли внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані відшкодувати її незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими особами.

Пасажир транспортного засобу підпадає під категорію «інші особи», яким завдано шкоди внаслідок взаємодії двох транспортних засобів. Отже, якщо при зіткненні кількох автомобілів постраждав пасажир або пішохід, обов`язок компенсувати потерпілому шкоду покладається на всіх володільців (власників) джерел підвищеної небезпеки солідарно, незалежно від їхньої вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам».

У відповідності до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з ч.2 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи те, що саме злочинними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», а відповідачами в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідачів витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно вчинили кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки, згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (м.Чернівці, вул.Фастівська,2, код ЄДРПОУ 43342788, р/р НОМЕР_6 в АТ «ПриватБанк») 29625 (двадцять дев?ять тисяч шістсот двадцять п?ять) грн. 02 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 25 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 31.08.2022 року.