провадження № 2/361/514/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив виключити з актового запису № 1798 про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 22 червня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про нього як батька цієї дитини.

В обґрунтування позову зазначав, що 09 червня 2012 року він і ОСОБА_2 уклали шлюб. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року шлюб між ними розірвано. У період перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Ще до укладення сторонами шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , батьком якого за його згодою записаний він (позивач) уже після реєстрації шлюбу сторонами, оскільки відповідач неодноразово повідомляла, що ОСОБА_5 є його сином, тому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві видано 21 серпня 2012 року свідоцтво про народження ОСОБА_3 , у якому він записаний батьком цієї дитини, а відповідач матір`ю. За весь час спільного проживання сторін його не покидали сумніви щодо батьківства відносно ОСОБА_3 , тому він наполягав на проведенні відповідних медичних експертиз про встановлення батьківства щодо вказаної дитини, однак відповідач повідомила його, що у цьому не має потреби, оскільки біологічним батьком ОСОБА_3 він не являється, що змусило його звернутися до суду з цим позовом щодо оспорювання батьківства.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 червня 2012 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 541.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого повторно 21 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що його батьком зазначений позивач ОСОБА_1 , матір`ю відповідач ОСОБА_2 .

Актовий запис за № 1798 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 22 червня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч. 1 ст. 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. ст. 122, 124 СК України) так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. ст. 126, 127 СК України).

У п. 11 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації (заява № 3451/05, § 34) зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 25 червня 2021 року у даній справі призначалася судово-генетична експертиза для встановлення кровної спорідненості між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-321-2021 від 02 лютого 2022 року вбачається, що біологічне батьківство позивача ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , народженого ОСОБА_2 , виключається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , висновок зазначеної експертизи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки експертним шляхом встановлено, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому з актового запису про народження вказаної дитини підлягають виключенню відомості про позивача як батька цієї дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 206, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Виключити з актового запису № 1798 про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, складеного 22 червня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, усі відомості про батька ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.