Провадження № 4-с/752/130/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ /, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із скаргою і просить:

- визнати дії заступника начальника Голосіївського й районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ/ Федорченка Р.А. неправомірними;

- визнати постанову заступника начальника Голосіївського й районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ/ Федорченка Р.А. від 14.04.2021 року у виконавчому провадженні №57116426 про опис та арешт майна (коштів) боржника незаконною;

- скасувати постанову заступника начальника Голосіївського й районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ/ Федорченка Р.А. від 14.04.2021 року у виконавчому провадженні №57116426 про опис та арешт майна (коштів) боржника;

- зупинити вчинення виконавчих дій шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів, а саме постанов про накладення штрафів на ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №57116426.

Посилається на те, що Голосіївським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист у справі №752/22214/16-ц від 23.07.2018 року про зобов`язання ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_5 .

За заявою ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №57116426 від 31.08.2018 року.

11.01.2022 року старшим державним виконавцем було складено акт, під час якого було повідомлено про необхідність бути присутньою 21.01.2022 року о 16.30 год за адресою: АДРЕСА_1 , з метою опису та арешту вказаної квартири, з підстав нестягнутих штрафів накладених постановами державного виконавця на загальну суму 185 300,00 грн., які вона не отримувала, про що зазначила в акті.

Зазначає, що з Автоматизованої системи виконавчих проваджень їй стало відомо, що у ВП №57116426 міститься постанова про опис та арешт майна (кошів) боржника від 14.04.2021 року та вимога від 16.04.2021 року бути присутнім за адресою: АДРЕСА_1 , з метою опису та арешту майна для подальшої реалізації та погашення суми штрафів.

Посилається, що вказані вимоги та постанову про опис та арешт майна (кошів) боржника вона не отримувала у будь-який спосіб визначений законом, вважає їх неправомірними та такими, що прийняті з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постанова про опис та арешт майна (кошів) боржника від 14.04.2021 року була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа у справі №752/22214/16-ц щодо участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, тобто немайнової вимоги.

Зазначає, що постанови державного виконавця про накладення штрафів були винесені у ВП №57116426, а не в окремому, що суперечить вимогам ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та свідчить про неправомірність дій при винесенні постанови про опис та арешт майна (кошів) боржника від 14.04.2021 року та її незаконність.

Також, вказаною постановою було порушено ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розмір суми стягнення за постановами про накладення штрафів не є співмірним вартості майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що від початку відкриття виконавчого провадження №57116426 до моменту її звернення до суду зі скаргою, державним виконавцем було винесено близько 60 постанов про накладення на неї штрафу, ряд з яких було скасовано рішеннями судів.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та витребувано від Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ належним чином копію виконавчого провадження №57116426.

04.11.2022 року до суду надійшли завірені належним чином копії матеріали виконавчого провадження №57116426.

Скаржник в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Від державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Танащук О.М. надійшла заява про розгляд скарги без участі представника Відділу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності .

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що 31.08.2018 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондаренком М.В. було відкрито виконавче провадження №57116426 на підставі виконавчого листа від 23.07.2018 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про зобовязання ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_5 .

З матеріалів скарги вбачається, що 14.04.2021 року в рамках виконавчого провадження №57116426 заступником начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Федорченко Р.А. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Вказані відомості містяться в інформації про виконавче провадження №57116426 від 20.01.2022 року.

В той же час, надані Відділом належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №57116426 не містять в собі оскаржуваної постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14.04.2021 року.

З матеріалів виконавчого проваадження вбачається, що постановою старшого державного виконавця Танащук О.М. від 10.02.2022 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

З урахуванням викладеного вище, повернення виконавчого документа стягувачу, відсутність у провадженні виконавчої служби відкритого виконавчого провадження щодо заявника, усунення порушень прав заявника поверненням виконавчого документа стягувачу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5, 22, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2,10,12,76-81, 258, 259, 260, 261, 263, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ /, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити діївідмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич