Справа №490/5081/20
н/п 2/490/1664/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі -Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Миколаївської міської ради « Центр енергоефективності м. Миколаєва» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати у сумі 52 856, 69 грн.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що при звільненні 26.02.2020 року їй не виплачена в повному обсязі заробітна плата.

Ухвалою від 07.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

02.02.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

15.03.2021 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому вважала заперечення проти позову безпідставними, та зменшила при цьому позовні вимоги до 30 707,38 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Слухання справи неодноразово відкладалось.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року по справі призначено судово-економічну бухгалтерську експертизу.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року задоволено клопотання експерта.

04.10.2022 року матеріали справи повернуті до суду без виконання. Поновлено провадження у справі.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги змінила та підтримала у розмірі 18 326,34 грн.

Представник відповідача до судового засідання не з*явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Обставини справи встановлені судом.

Позивач знаходилася у трудових відносинах з Комунальною установою Миколаївської міської ради « Центр енергоефективності м. Миколаєва» з 02.10.2017 року по 26.02.2020 року.

Наказом № 04-01/17 від 26.02.2020 року, позивача було звільнено з роботи на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні ОСОБА_1 була нарахована та виплачена вихідна допомога в сумі 36 979,02 грн.

Як зазначає позивач, залишок заборгованості по виплаті вихідної допомоги складає 18 326,34 грн. ( 54 979,02-36 652,68 грн).

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За приписами ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору ( ст.ст. 38,39 КЗпП України), працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Сума вихідної допомоги може визначатись колективним договором, але розмір такої грошової допомоги не може бути меншим тримісячного середнього заробітку. Колективний договір може визначати розмір вихідної допомоги у випадку порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, але цей розмір також не може бути меншим тримісячного середнього заробітку.

Обчислення вихідної допомоги здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р.№100. Для розрахунку беруться до уваги виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто до звільнення.

При розрахунку слід також звернути увагу на те, що Порядком передбачається, які виплати включаються у розрахунок середньої заробітної плати, а які-ні.

Отже, законодавство чітко визначає кому і в якому порядку належить соціальна трудова гарантія у вигляді вихідної допомоги.

За такого, визначення середньомісячної заробітної плати для виплати вихідної допомоги при звільненні, враховується заробітна плата за грудень 2019 року та січень 2020 року, який складає 36 652,68 грн.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134.

Середньомісячна заробітна плата складає 18 326,34 грн., за такого вихідна допомога складає 54 979,02 грн. Оскільки відповідач виплатив ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 36 652,68 грн., то залишок заборгованості становить 18 326,34 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За такого, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на корить позивача слід стягнути 18 326,34 грн. (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Комунальної установи Миколаївської міської ради « Центр енергоефективності м. Миколаєва» на користьОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18 326,34 грн. (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Стягнути з Комунальної установи Миколаївської міської ради « Центр енергоефективності м. Миколаєва» на користь держави судовий збір в сумі 2481 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в строки, та порядку, передбаченому ст.ст. 352-356 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2022 року.

СУДДЯ Черенкова Н.П.