01.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/52/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/52/21
Номер провадження 6/205/145/22
УХВАЛА

іменем України

01 грудня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу, виданого 01 лютого 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/52/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по оплаті за споживчий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу, виданого 01 лютого 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/52/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по оплаті за споживчий природний газ, в якій заявник просить відповідно до вимог ст. 444 ЦПК України стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на її користь грошові кошти, які були стягнуті під час виконання судового наказу в розмірі 15 177,86 грн.

Від заявника надійшла заява, в якій просила розгляд заяви проводити за її відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд доходить висновку про можливість розгляду заяви у їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що заява про виправлення помилки у виконавчих листах підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду заяви встановлено, що 01.02.2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчаном Д.В. видано судовий наказ у справі № 205/52/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за споживчий природний газ у розмірі 12 640 грн. 26 коп., а також три відсотки річних у розмірі 281 грн. 09 коп., інфляційні витрати у розмірі 438 грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

Як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_1 судовий наказ перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С., виконавче провадження № 66971526.

12.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання рішення в повному обсязі (а.с.40).

Заявником надано довідку № 522 від 20.10.2022 року, видану АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», згідно з якою з доходу ОСОБА_1 відраховано 15 117,86 грн. приватному виконавцю Куземченку А.С. за виконавчим провадженням № 66971526 (а.с.35).

Відповідно до судового наказу загальна сума стягнення за ним становить 13 570,06 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С. судовий наказ, виданий 01 лютого 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/52/21 ОСОБА_2 , скасовано (а.с.28).

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, утримано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31.03.2021 у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

За вказаних обставин та при наявності доказів виконання судового наказу боржником ОСОБА_1 , суд доходить висновку про часткове задоволення заяви про поворот виконання судового наказу, оскільки поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника, передбачає повернення йому стягувачем лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому судовим наказом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що загальна сума стягнення за судовим наказом становить 13 570,06 грн., судовий наказ відповідно до постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження виконаний повністю, то вимоги заяви про стягнення коштів у порядку повороту виконання судового наказу на загальну суму 13 570,06 грн. є обґрунтованими та доведеними, відтак суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення зі стягувача на користь боржника зазначеної суми коштів в порядку повороту виконання судового наказу.

Однак, в задоволенні вимог заяви в частині стягнення із ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у розмірі 1 547,80 грн. в порядку виконання судового наказу слід відмовити, оскільки, зазначені витрати, не є коштами, які стягнуті за рішенням суду, яке скасоване за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу, а тому вони не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду, в зв`язку з чим вимоги заяви в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 259 -260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу, виданого 01 лютого 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/52/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по оплаті за споживчий природний газ - задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу виданого 01 лютого 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/52/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по оплаті за споживчий природний газ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Поля, 2, літ. А-2, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 13 570,06 грн.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г. Остапенко

.