Дата документу 23.02.2022 Справа № 316/1018/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/1018/19 Головуючий у 1 інстанції: Куценко М.О.
провадження № 22-ц/807/106/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.,

суддів: Кочеткової І.В.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначив, що 23.01.2019р. приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «MERSEDES-BENZ с180», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Енергодарське шосе в м. Енергодарі Запорізької області, біля кілометрового стовпчика № 4, порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAYІ ELANTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 11.03.2019р. Енергодарським міським судом Запорізької області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення при зазначених обставинах та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 гривень. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

У зв`язку з тим, що відповідач не виявив бажання добровільно врегулювати спір та відшкодувати завдані збитки, позивач звернувся до експерта автотоварознавця та замовив проведення оцінки вартості спричиненого матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.01.2019р. Про дату та час проведення оцінки відповідача було повідомлено належним чином рекомендованим листом з відміткою про вручення поштового повідомлення, однак для прийняття участі в оцінці матеріальних збитків

відповідач до експерта не з`явився.

Згідно висновку №161 від 19.04.2019р., вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «HYUNDAYI ELANTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкоджень, з врахуванням ПДВ на запчастини, складає 225 267 гривень 67 копійок, з яких вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, з ПДВ на запчастини складає 209 472 гривень 20 копійок, величина втрати товарної вартості складає 15 795 гривень 47 копійок.

Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована за договором страхування наземного транспортного засобу ПАО «HACK «ОРАНТА», у зв`язку з чим, після набрання постановою суду у справі про адміністративне правопорушення законної сили, позивач звернувся до цього страховика з заявою про виплату страхового відшкодування та 26.04.2019р. отримав від ПАО «HACK «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 98 500 гривень в рахунок компенсації завданих майну збитків, як максимальний розмір суми страхового відшкодування з відрахуванням франшизи.

Крім того, протягом чотирьох місяців позивач та члени його родини змушені відчувати дискомфорт, пов`язаний з відсутністю засобу пересування, що негативно впливає на повивача та його рідних, які вимушені пристосовуватися до незвичних умов пересування громадським транспортом, втрачаючи зайвий час на переїзди, що завдає позивачу моральних збитків, які позивач оцінює в 10 000 гривень (а.с. 2-3).

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 та свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 126 767 гривень 67 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 гривень, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 гривень та судові витрати.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 липня 2021 року позов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 126 767 гривень 67 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині, у якій задоволено вимоги позивача, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Відповідно до положень статтей 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що 23.01.2019р. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENZ С 180», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAYІ ELANTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було завдано механічні пошкодження.

11.03.2019р. постановою Енергодарського міського суду Запорізької області у справі № 316/296/19, провадження № 3/316/90/19, яка набрала законної сили 22.03.2019р., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 9-9зворот).

Власником автомобіля марки «HYUNDAYІ ELANTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (6-7).

Позивач зазначав, що загальна вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ на запчастини, становить суму у розмірі 225 267 гривень 67 копійок, в яку входить вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових та ПДВ на запчастини в сумі 209 472 гривні 20 копійок та величина втрати товарної вартості в сумі 15 795 гривень 47 копійок, які визначені звітом № 161, складеним 19.04.2019р. про оцінку автомобіля «HYUNDAYІ ELANTRA», держномер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «MERSEDES-BENZ С 180», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується Полісом № АМ/7092435 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.91).

Відповідно до вказаного Полісу обов`язкового страхування: ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 00 гривень, франшиза - 1500 гривень.

12.02.2019р. страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 у його присутності та було зафіксовано перелік пошкоджень, про що складено Протокол (АКТ) огляду транспортного засобу з Додатком до нього (а.с. 92-93, 94).

23.04.2019р. було затверджено розрахунок страхового відшкодування на суму 98 500

гривень з урахуванням франшизи, при цьому страхова сума за Договором становить 100 000 гривень (а.с. 96), та 25.04.2019р. затверджено Страховий акт № ОЦВ-19-08-1499/1, яким визначена сума страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 98 500 гривень (а.с.95), яка виплачена останньому страховиком, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 97).

Зважаючи на те, що сума матеріальної шкоди була визначено звітом № 161 від 19.04.2019р. в розмірі 225 267,67 грн., то у позові ОСОБА_2 просив стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_1 відповідно до статті 1194 ЦК України різницю між виплаченим страховим відшкодування та визначеною матеріальною шкодою у сумі 126 767,67 грн.

Задовольняючи ці позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що розмір матеріальної шкоди підтверджено звітом, а страховим відшкодуванням покрито лише її частину, а тому саме на винуватцеві ДТП лежить обов`язок сплатити непокриту страховим відшкодуванням суму майнової шкоди як різницю між ними.

Відповідач у скарзі не оспорює встановлених судом обставини щодо події ДТП, своєї винуватості в ній, наявність страхового полісу та звернення позивача до його страховика і виплату останнім позивачу страхового відшкодування у розмірі 98 500 грн., але не погоджується з розміром заявленої позивачем матеріальної шкоди, яку позивач висуває до відшкодування за його рахунок.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у справі містяться декілька документів, якими визначено та зафіксовано різний розмір шкоди, яка істотно відрізняється. Та ці обидва

документи датуються до подання позову. Апелянт наголошує на різниці суми у розмірі шкоди у звіті № 161 від 19.04.2019р. та пакеті документів, наданих страховиком на запит суду у бік її завищення звітом.

Зважаючи на це, відповідачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення на стадії апеляційного провадження судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022р. в задоволенні цього клопотання було відмовлено, оскільки розмір матеріальної шкоди може бути перевірений без додаткового проведення експертизи, а також у зв`язку із тим, що таке клопотання заявлено без врахування вимог статті 367 ЦПК України, тобто без своєчасного його заявлення суду першої інстанції тільки після закриття підготовчого засідання, та поважних причин для його неподання в установлені процесуальним кодексом строки відповідачем не зазначено і не підтверджено.

Перевіривши доводи скарги в частині суперечності доказів про розмір матеріальної шкоди, яка спричинена позивачу пошкодження його транспортного засобу під час ДТП вна- слідок винних дій відповідача, колегія встановила наступне.

Згідно зі звітом № 161 від 19.04.2019р. загальна вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ на запчастини, становить суму у розмірі 225 267 гривень 67 копійок, в яку входить вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових з ПДВ на запчастини - в сумі 209 472 гривні 20 копійок та величина втрати товарної вартості - 15 795 гривень 47 копійок.

Оскільки страховик згідно з ст. 29, 32 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» не відшкодовує величи-

ну втрати товарної вартості, яка розраховується внаслідок пошкодження автомобілю, то цю суму згідно з приписами статті 1194 ЦК України суд обґрунтовано включив до розміру матеріальної шкоди та її стягнення поклав на винуватця ДТП.

Що стосується того, що страховим відшкодуванням покрито всю суму матеріальної

шкоди, яка визначена як сума відновлювального ремонту ТЗ, то колегія ці доводи визнає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, страховик відшкодовує визначену суму відновлювального ремонту в межах ліміту відшкодування за вирахуванням франшизи, а також з урахуванням фізичного зносу та без ПДВ на придбання запчастин та матеріалів. Отже вже ці складові згідно із законодавством покладаються як відповідальність на винуватця ДТП.

Страховиком було визначено вартість відновлювального ремонту у сумі 156 649,11 грн. без врахування зносу деталей, що замінюються, а також за вирахуванням ПДВ, оскільки платіж здійснювався позивачу шляхом перерахування на картрахунок, а не суб`єкту відновлення ТЗ. Сплачено за вирахуванням франшизи та ПДВ та з урахуванням фізичного зносу 98 500 грн. страхового відшкодування. При цьому, дійсна сума відновлювального ремонту без урахування зносу деталей та з урахуванням ПДВ становить 209 472,20 грн.

Отже, з наданих матеріалів страхової справи вбачається, що страховик при огляді пошкодженого ТЗ, належного позивачу, визначив такі самі пошкодження, як і експерт-оцінщик Завгородній Р.А. у звіті № 161. А різниця у розмірі матеріальної шкоди, визначеній у звіті та страховому акті, відбулась лише за рахунок включення до суми матеріальної шкоди суми франшизи, суми ПДВ, величини втрати товарної вартості, а також без урахування фізичного зносу.

Відтак, доводи скарги в частині необґрунтованого визначення розміру відшкодування та його безпідставного стягнення з відповідача колегія визнає неспроможними.

В тій частині, що суд прийняв як доказ звіт № 161 від 19.04.2019р., який було отримано позивачем поза межами цивільної справи та до її порушення за його позовом, то колегія ці доводи визнає безпідставними.

Так, в порядку змагальності сторони можуть звернутись до спеціаліста до пред`явлення позову та долучити висновок спеціаліста до позовної заяви. Та такий висновок, якщо він складений повноважним експертом чи спеціалістом, враховується у справі як належний та допустимий письмовий доказ.

Судом з`ясовано, що зазначений Звіт № 161 від 19.04.2019р. було складеного спеціалістом-автотоварознавцем Завгороднім Р.А., який, у тому числі, має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямком: 1. Оцінка об`єктів у матеріальній формі, за спеціалізацією 1.3 Оцінка колісних транспортних засобів (а.с.37), та проведено на підставі Договору №161 про проведення незалежної експертної оцінки колісного транспортного засобу від 12.04.2019 р., укладеного з позивачем по справі (а.с.10)

Відповідно до приписів ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, у тому числі, машини, обладнання, транспортні засоби тощо.

Відповідно до положень ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції чинній як на дату складання вказаного Звіту так і розгляду справи судом), проведення оцінки є обов`язковою, у тому числі, для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановленого законом.

Вказане свідчить про наявність повноважень суб`єкта оціночної діяльності на проведення зазначеної у Звіті №161 від 19.04.2019 р. оцінки вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача.

Таким чином, суд обґрунтовано вирішив справу з урахуванням наданого позивачем звіту № 161 від 19.04.2019р., який не суперечить матеріалам страхової справи.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 липня 2021 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 березня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Подліянова Г.С.