Справа № 638/2244/22
Провадження № 2/638/3586/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Ткаченко К.С., Куценко К.С.,

представника позивача Васькова О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -

встановив:

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнень, стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 8976,69 грн., за послуги водовідведення за період з 01.04.2017 року по 31.12.2021 року у розмірі 11 392,33 грн., а також 3% річних у сумі 611,72 грн., інфляційні витрати у сумі 1713,14 грн., а всього стягнути 22 693,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 8976,69 грн. та послуги водовідведення за період з 01.04.2017 року по 31.12.2021 року у розмірі 11 392,33 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати у сумі 1713,14 грн. та 3% річних в розмірі 611,72 грн.

Ухвалою судді від 22.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не погоджувалась з розміром нарахованої заборгованості. В подальшому нею подано до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, застосувати до вимог позивача трирічний строк позовної давності та врахувати здійснені нею платежі, в підтвердження чого надала квитанції про оплату наданих позивачем послуг.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, просили справу розглянути у їхню відсутність.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який діяв на час спірних правовідносин, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону №1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до Закону №1875 та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

Крім того, з 01.05.2019 року відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульовані положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За визначенням термінів, наведеним у частині 1 статті Закону №2189-VIII:

2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

10) норми споживання комунальних послуг - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, окрім іншого, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг (п.п.1, 3 ч. 1 ст.6 Закону).

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п.5 ч.2 ст.7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст.9 Закону).

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст.10 Закону).

Позивач у справі КП «Харківводоканал», як виконавець комунальних послуг, надає послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення згідно з положеннями Закону, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила № 630), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 05.07.2019 року №690 (далі Правила №690), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Відповідно до п.2 Правил №630 централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Виконавець забезпечує надання послуг, що відповідають кількісним та якісним характеристикам, встановленим нормативам, у межах його майнової належності, визначеної договором (п. 2 Правил № 690).

Приєднання житлових та нежитлових будівель до мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється згідно з технічними умовами на підключення споживачів до систем централізованого водопостачання та водовідведення (п.3 Правил №690).

Надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону №2189-VIII (п.6 Правил №690).

Якість послуги повинна відповідати вимогам, встановленим Законом, іншими актами законодавства та договором. Виконавець забезпечує відповідність якості послуги встановленим вимогам (п. 7 Правил № 690).

Послуги надаються споживачам безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (п. 3 Правил № 630, п. 8 Правил № 690).

У разі перерви в наданні послуг виконавець зобов`язаний повідомити споживачам про таку перерву у спосіб, передбачений частиною другою статті 16 Закону.

Способом, що гарантує доведення інформації до споживача, є оголошення, розміщені у місцевих засобах масової інформації, під`їзді, на дошці оголошень (у разі наявності), в особистому електронному кабінеті споживача, на сайті виконавця, або повідомлення споживачеві за допомогою засобів телефонного зв`язку, електронною поштою, номер, адресу яких зазначено споживачем у договорі.

Споживачам у багатоквартирному будинку така інформація додатково доводиться шляхом розміщення відповідних оголошень на дошках оголошень, що розташовані у місцях загального користування такого будинку або на його прибудинковій території (п. 9 Правил № 690).

Відповідно до п. 6 Правил № 630 послуги повинні відповідати:

з централізованого постачання холодної води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору;

з централізованого водовідведення - нормативам з відведення стічних вод за умови підтримання відповідного стану приміщень будинку та прибудинкової території.

Виконавець повинен забезпечити надання послуги безперервно з гарантованим рівнем безпеки та тиском. Параметри якості питної води повинні відповідати вимогам державних санітарних норм і правил. Тиск питної води повинен відповідати параметрам, встановленим державними будівельними нормами (п. 10 Порядку № 690).

Критерієм якості послуг з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача за умови справності мереж споживача (п. 11 Порядку № 690).

Місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування мають право тимчасово визначати інші норми споживання, кількісні та якісні показники та режими надання послуг в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Перелік послуг, що надаються споживачеві, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (п. 7 Порядку №630).

Послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п. 8 Порядку № 630).

Відповідно до п. 11 Правил № 630 плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до п. 21 Порядку № 630 у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до п. 24 Порядку №690 споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору.

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 24 Порядку № 690).

Як установлено судовим розглядом, нарахування за надані послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення відповідачам проводиться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п.п. 20, 21 Правил № 630.

При проведенні розрахунків зі споживачами з 01 січня 2017 року КП «Харківводоканал» застосовуються норми водоспоживання та водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28 грудня 2016 року № 901.

Обов`язок споживача оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договорами, унормований положеннями пп. 1 п. 30 Порядку № 630, пп. 9 п. 38 Правил № 690 та п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 1 ст.68 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За приписами ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст.611 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що відповідачі у справі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та з централізованого водовідведення, які надає позивач КП «Харківводоканал».

За вказаною адресою КП «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у спірний період відповідачам нараховано для оплати кошти за надані послуги з централізованого водопостачання у загальному розмірі 15 637,65 грн. та 10 467,64 грн. за послуги з централізованого водовідведення.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком, а також зведеної картки абонента, заборгованість відповідачів зі сплати послуг, які надає КП «Харківводоканал», становить у загальному розмірі 20 369,02 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 8976,69 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 року по 31.12.2021 року у розмірі 11 392,33 грн.

Разом із тим, відповідно до наданих відповідачем квитанцій вбачається, що послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення були частково сплачені відповідачами у спірний період в загальному розмірі 10 258,49 грн., з яких відповідно до призначень здійснених платежів за послуги водопостачання у розмірі 9793,52 грн, за послуги водовідведення 464,97 грн. При цьому надані відповідачем ОСОБА_1 квитанції від 17.03.2017 року та від 20.12.2022 року судом не приймаються до уваги, оскільки не стосуються предмету позовних вимог, з їх змісту не вбачається, що кошти були сплачені в погашення заборгованості за період позовних вимог.

Крім того, статтею 256 ЦК України закріплено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.267 ЦК України та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідач у своїй заяві просила застосувати строк позовної давності у три роки. Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду з даним позовом 16.02.2022 року, суд вважає за необхідне застосувати 3-річний строк позовної давності до заявлених позовних вимог, а саме за період з 16.02.2018 року до 31.12.2021 року.

При цьому суд зазначає, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідачів за надані послуги з централізованого водопостачання виник за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року, а за надані послуги з централізованого водовідведення - за період з 01.04.2017 року по 31.12.2021 року.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачами частково сплачено кошти на погашення заборгованості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 844,13 грн., заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 16.02.2018 року по 31.12.2021 року у розмірі 10 002,67 грн..

В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані позивачем послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності.

Доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності матеріали справи не містять та не надані представником позивача в судовому засіданні.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позивачем нараховано до стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 611,72 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 1713,14 грн., однак з таким розрахунком суд не погоджується, приймаючи до уваги здійснені відповідачами платежі та за підрахунком суду 3% річних складає 475,90 грн., інфляційні витрати 1332,79 грн., які також підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 844,13 грн., заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 16.02.2018 року по 31.12.2021 року у розмірі 10 002,67 грн., три відсотка річних у розмірі 475,90 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1332,79 грн..

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 15, 16, 76-81, 133-142, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року у розмірі 5 844,13 грн., заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 16.02.2018 року по 31.12.2021 року у розмірі 10 002,67 грн., три відсотка річних у розмірі 475,90 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1332,79 грн., а всього стягнути 17 655 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 49 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства держави судовий збір у розмірі 1930 гривень 18 копійок, стягнувши по 643 гривні 39 копійок з кожного.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі 550 гривень 82 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.12.2022 року.

Сторони:

позивач Комунальне підприємство «Харківводоканал», 61013, м. Харків, вул.. Шевченко, 2, ;

відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк