Справа №173/836/22
Провадження №2/173/530/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Представника позивача - адвоката Бойко Є.І.

Представника відповідача адвоката Серебрякова Е.С

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання спадкодавця , -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2022 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про стягнення витрат на поховання спадкодавця до відповідача, ОСОБА_2

05.07.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

05.07.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 02.08. 2022 року.

02.08.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

02.08.2022 року розгляд справи відкладений до 10.10.2022 року в зв`язку із задоволенням клопотання про витребування доказів.

12.08.2022 року надійшла відповідь на відзив.

24.08.2022 року надійшли заперечення на відповідь на відзив.

10.10.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 07.11.2022 року

07.11.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2021 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

13.12.2022 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь 1/3 частину понесених втрат на поховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 11 666.67 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 26 лютого 2005 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

14 січня 2020 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 173/2676/19 шлюб між ними розірваний.

В період шлюбу у них з ОСОБА_3 , народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 приватним нотаріусом Тітовським С.І,, було відкрито справу № 07/2022.

Оскільки померлий був її колишнім чоловіком, не залишив заповіту на випадок своєї смерті, спадкоємцями першої черги за законом є їх діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і мати померлого - ОСОБА_2 , які прийняли спадщину.

У зв`язку з організацією поховання свого колишнього чоловіка, вона понесла витратив розмірі 35 000.00 грн, які були сплачені нею фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , за Актом рахунком № 47 від 10.12.2021 року. Факт отримання ФОП ОСОБА_6 , грошових коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 10.12.2021 року на суму 35 000.00 грн.

Оскільки відповідачка у визначений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , то на неї покладається обов`язок із відшкодування їй витрат на поховання в межах 1/3 частки спадщини в сумі 11 666.67 грн., що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивачка пояснила, що відповідачка матеріальної участі у похованні сина не брала. Вона сама понесла всі витрати на поховання бувшого чоловіка. За місцем роботи чоловіка їй виплатили на поховання 4 100.00 грн. Більше ніяких коштів вона ні від кого не отримувала

Відповідач і представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. При цьому відповідачка пояснила, що син помер на роботі. Вона про факт його смерті відразу не знала. ОСОБА_7 невістка сама взяла на себе всі витрати на поховання. Вона пропонувала їй матеріальну допомогу на поховання сина, але позивачка відмовилась. Крім того позивачка навіть не надала їй змоги поховати сина із батьківської хати. При цьому позивачка каже, що вона купила все нове для поховання сина. Але син був похований у старих брюках та шкіряному жакеті. Нового костюму для його поховання не купувалось. Транспорт виділявся за місцем роботи. Померлий був похований у звичайній труні, а не в такій дорогій, як зазначає позивачка.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з того, що позов є необґрунтованим. Докази понесених витрат не є належними, оскільки містять недостовірні відомості. Крім того витрати на поминальні обіди відшкодуванню не підлягають відповідно до позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який був зареєстрований 26 лютого 2005 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

14 січня 2020 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 173/2676/19 шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 , був розірваний, що підтверджується копією рішення суду .

В період шлюбу у позивачки і ОСОБА_3 , народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно поданого позову позивачка посилається на те, вона понесла витрати в зв`язку з похованням свого бувшого чоловіка в розмірі 35 000.00 грн., які були сплачені нею фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , за Актом рахунком № 47 від 10.12.2021 року. Факт отримання ФОП ОСОБА_6 , грошових коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 10.12.2021 року на суму 35 000.00 грн. Тому просить стягнути з відповідачки 1/3 частину цих витрат, як із спадкоємниці померлого.

Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України спадкоємці повинні відшкодовувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що коли помер ОСОБА_3 , вони з позивачкою викликали швидку допомогу. Повідомили матір про смерть сина. Мати приїхала до місця, де помер ОСОБА_3 , подивилась і поїхала. Потім приїхала сестра покійного, призвела паспорт померлого, але так як була в не зовсім адекватному стані, паспорт не віддавала, тому вони змушені були забрати паспорт. Організацією поховання ОСОБА_3 , займалась позивачка. Мати не приймала участі в організації поховання.

Свідок ОСОБА_9 ,. в судовому засіданні пояснила, що вона була на похованні ОСОБА_3 , стояла недалеко від труни, держала свічку. Похорон був хороший, було багато людей, вінків, рушників та автотранспорту. Проте небіжчик був вдягнений у старому одязі, вона це бачила, так як стояла близько коло труни.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснив, що він був на похованні ОСОБА_3 . На похованні були і позивачка і мати померлого. Хто ніс витрати на поховання йому невідомо. На території м. Верхівцеве є похоронне бюро. Також ритуальні послуги надаються церквою. На похованні був автобус, йому відомо, що підприємство автобус не виділяло. Було багато людей, багато вінків. Він особисто ніс хрест.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні повідомила, що про смерть брата їй повідомила мати. Вона поїхала до місця смерті брата та повезла паспорт. Позивачка вихопила в неї паспорт. Вона подивилась на брата, спитала як це сталось. Потім брата забрали на розтин. Їхня мати пропонувала позивачці гроші на організацію поховання, але позивачка відмовилась їх брати. Труна, в якій поховали її брата була звичайною, небіжчик був вдягнений в старий костюм та туфлі. Нічого нового не було. ФОП ОСОБА_12 займається ритуальними послугами, але місце її діяльності розташоване зовсім за іншою адресою, ніж вказано в акті, наданому позивачкою. За тією адресою, що в ньому зазначена проживають люди.

Таким чином всі допитані в судовому засіданні всі допитані в судовому засіданні свідки підтвердили належну організацію поховання ОСОБА_3 , пояснивши, що на похованні було багато людей, багато вінків, рушників, свічок. Було багато автотранспорту та автобус, який перевозив людей.

Відповідачка та свідок ОСОБА_11 , які є матір`ю та сестрою покійного не заперечують того, що організацією поховання займалась позивачка та саме вона несла витрати на поховання колишнього чоловіка. Хоч вказують на те, що мати померлого пропонувала позивачці грошові кошти на поховання, але остання відмовилась їх брати.

Таким чином судом встановлено, що саме позивачка понесла матеріальні затрати в зв`язку з похованням ОСОБА_3 .

Згідно наданого суду Акту рахунку № 47 від 10.12.2021 року, виданого ФОП ОСОБА_6 ,, та квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 10.12.2021 року вбачається, що на здійснення поховання були затрачені кошти в загальній сумі 35 000.00 грн. В наданому акті рахунку вказується перелік придбаних речей та наданих послуг в зв`язку із похованням ОСОБА_3 .

Доводи представника відповідача, що даний доказ є неналежним так як в ньому невірно вказана адреса ФОП ОСОБА_6 , а також кількість та вартість придбаного майна та наданих послуг, суд вважає безпідставними. Так як відповідачем та його представником не надано належних доказів того, що ФОП ОСОБА_6 , здійснює свою діяльність за іншою адресою. Надати такі докази у відповідача та представника відповідача не було будь-яких перешкод. Крім того невірне зазначення адреси в акті-рахнку не має наслідком того, що вказані в ньому речі та послуги були придбані позивачкою. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що саме ФОП ОСОБА_6 ,. займається наданням ритуальних послуг на території м. Верхівцеве. Крім того всі допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що на похованні було багато вінків, рушників, свічок, був автобус для перевезення людей, та катафалк, на якому перевозили небіжка, після поховання був організований обід. Тобто речі та послуги, зазначені в даному акті-рахунку були надані та оплачені позивачкою. На підставі чого суд вважає даний доказ належним, так як відповідачем не надано доказів на спростування відомостей зазначених в даному акті рахунку та що вартість придбаних речей та наданих послуг є нижчою.

В свою чергу суд вважає за можливе виключити із відшкодування понесених витрат на поховання вартість костюма в сумі 1000.00 грн.. так як свідки посилаються на те, що небіжчик був похований в одязі, який носив, раніше і даний факт не заперечувався і самою позивачкою.

Також не підлягають відшкодуванню вартість обідів в сумі 15 500.00 грн.

Оскільки відповідно до позиції висловленої у постанові Верховного суду України від 19.03.2018 року у справі № 554/1793/15-ц, не підлягає відшкодуванню стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, оскільки зазначені витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону.

Крім того судом встановлено, що в зв`язку із похованням ОСОБА_3 ,. позивачка отримала допомогу в сумі 4 100.00 грн. за платіжним дорученням № 4470252 від 28.01.2022 року, що підтверджується копією платіжної відомості № 281_20 та визнається самою позивачкою.

Таким чином відшкодуванню підлягають затрати, виходячи із наступного розрахунку: 35 000.00 грн., - 15 500 грн., ( вартість поминальних обідів) - 1000.00 грн., (вартість костюма), - 4 100.00 допомога, яка отримана позивачкою = 14 400.00 грн. Дана сума відноситься до затрат , що підлягають відшкодуванню в зв`язку з похованням ОСОБА_3 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 07/2022, відкритої після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ,, звернулись його діти: ОСОБА_5 і ОСОБА_4 і мати - ОСОБА_2 .

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивачки підлягає стягненню 1/3 частина витрат, понесених позивачкою на поховання ОСОБА_3 , виходячи із вищенаведеного розрахунку, а саме: 14 400.00 грн. : 3 = 4 800.00 грн. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 992.40 грн., оскільки хоч судом і ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог, але судовий збір сплачений в мінімальному розмірі, тому підлягає відшкодуванню повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання спадкодавця - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , 4 800.00 (чотири тисячі вісімсот) грн., на відшкодування понесених витрат на поховання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 992.40 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.12.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 21.12.2022 року

Дата набрання законної сили: 18.01.2023 року