Провадження № 2/554/1660/2022
Рішення

іменем України

30.03.2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації,

встановила:

13.11.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 23.09.2017 року на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/, де власником даного веб-сайту є ОСОБА_3 та автором статті є ОСОБА_2 була опублікована стаття під назвою: «Відомий шахрай хоче стати журналістом, наступного змісту, яка містить на думку позивача недостовірну інформацію:

«Соціальні мережі вибухнули обуренням. Виявляється, що для того, щоб стати членом спілки журналістів, потрібно: відсидіти за крадіжку, вбити людину, підробити диплом про вищу освіту, знищити та розікрасти держпідприємство, «віджати» піщаний кар`єр, постояти з автоматом на дорозі, зареєструвати сайт та роздрукувати листівку, де 99% інформації відверта брехня, бути в розшуку та ходити під підозрою про черговий злочин.

Тобто, тепер цей псевдо - журналіст з підробленим дипломом про вищу освіту та розпочатим кримінальним впровадженням про чергове шахрайство ще й хоче стати поряд з реальними та відомими журналістами!?.

Ну, якщо ця держава вже не має права на існування, то таким, як ОСОБА_4 (-в) можна вже давати посвідчення журналіста… Можливо, тоді вже й ОСОБА_5 також в спілку?...».

Позивач вважає, що відповідачі, як автори вказаних висловлювань, принизили його особисту честь, гідність та ділову репутацію, указані дії відповідачів призвели до негативної соціальної оцінки особистості позивача в очах оточуючих.

Указаними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 100 000,00 грн.

Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду.

Ухвалою суду від 19.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує, а також надав письмовий відзив, який поданий з пропущенням процесуального строку на його подання.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 23.09.2017 року на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/, де автором статті є ОСОБА_2 була опублікована відповідна стаття під назвою: «Відомий шахрай хоче стати журналістом, наступного змісту:

«Соціальні мережі вибухнули обуренням. Виявляється, що для того, щоб стати членом спілки журналістів, потрібно: відсидіти за крадіжку, вбити людину, підробити диплом про вищу освіту, знищити та розікрасти держпідприємство, «віджати» піщаний кар`єр, постояти з автоматом на дорозі, зареєструвати сайт та роздрукувати листівку, де 99% інформації відверта брехня, бути в розшуку та ходити під підозрою про черговий злочин.

Тобто, тепер цей псевдо - журналіст з підробленим дипломом про вищу освіту та розпочатим кримінальним впровадженням про чергове шахрайство ще й хоче стати поряд з реальними та відомими журналістами!?.

Ну, якщо ця держава вже не має права на існування, то таким, як ОСОБА_4 (-в) можна вже давати посвідчення журналіста… Можливо, тоді вже й ОСОБА_5 також в спілку?...».

На думку сторони позивача, викладена у вказаній статті інформація, є недостовірною та такою, що принижує особисту його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки призвела до негативної соціальної оцінки особистості позивача в очах оточуючих.

Конституцією кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ч. 4 ст. 32 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Цивільного кодексу України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими гл.3 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 297, 299 ЦК кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Під діловою репутацією особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною необхідно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому і самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до п.2 ст.10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України» від 6.10.2015).

Суд враховує правову позицію ЄСПЛ щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «факти». Так, у п.39 рішення ЄСПЛ від 28.03.2013 у справі «Нова Газета» і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У п.75 рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначив, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.

У ч. 2 ст. 302 ЦК передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Наведена у статті відповідача інформація стосується певної фактичної поведінки позивача, наявність якої позивач заперечує. Відповідач зміст своїх висловлювань у листі не розцінював як оціночні судження, а наполягав на правдивості фактів, висловленим ним на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/.

Отже, підстав вважати, що, викладені відповідачем ОСОБА_2 на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» факти щодо поведінки (дій) позивача, є оціночними судженнями, немає.

Відповідно до ст.277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній практиці ЄСПЛ при тлумаченні ст.10 конвенції.

Проте у спірному випадку конкретні факти поведінки (дій) позивача, зазначені відповідачем на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/ можливо перевірити, і достовірність таких повідомлених фактів має довести насамперед відповідач.

Ураховуючи викладене, відомості стосовно ОСОБА_1 , у повідомленні (статті), автором якого є ОСОБА_2 , на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/ є такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Разом з цим, позовні вимоги позивача до ОСОБА_3 , щодо зобов`язання останнього видалити вищевказану статтю на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» суд вважає необґрунтованими, оскільки жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 дійсно є власником вказаного веб - сайту суду не надано.

Заявлена позивачем вимога про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі сплаченого гонорару в сумі 10000,00 грн., в обґрунтування якої наданий договір № 01-23/09/20, укладений між ним та адвокатом, акт виконаних робіт №1 та детальний опис робіт адвоката, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає задоволенню.

Також на підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати з оплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 201, 275, 277, 297, 299, 302 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації, - задовольнити частково.

Визнати такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у статті, автором якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/news/44442/, наступного змісту:

«Соціальні мережі вибухнули обуренням. Виявляється, що для того, щоб стати членом спілки журналістів, потрібно: відсидіти за крадіжку, вбити людину, підробити диплом про вищу освіту, знищити та розікрасти держпідприємство, «віджати» піщаний кар`єр, постояти з автоматом на дорозі, зареєструвати сайт та роздрукувати листівку, де 99% інформації відверта брехня, бути в розшуку та ходити під підозрою про черговий злочин.

Тобто, тепер цей псевдо - журналіст з підробленим дипломом про вищу освіту та розпочатим кримінальним впровадженням про чергове шахрайство ще й хоче стати поряд з реальними та відомими журналістами!?.

Ну, якщо ця держава вже не має права на існування, то таким, як ОСОБА_4 (-в) можна вже давати посвідчення журналіста… Можливо, тоді вже й ОСОБА_5 також в спілку?...».

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 ) в якості спростування помістити на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» за посиланням: https://poltava.to/ текст резолютивної частини рішення суду в 15-ти денний термін після набрання рішенням законної сили без будь-яких особистих або інших коментарів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3783,60 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко