ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3799/22 Справа № 187/1251/21 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року АТ КБ Приватбанк звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог АТ КБ Приватбанк посилалися на те, що ОСОБА_2 , з метою отримання банківських послуг, 30 серпня 2007 року підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі чого отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого в подальшому був збільшений до 14000 грн. Проте умов укладеного договору належним чином не виконав. У зв`язку з цим утворилася заборгованість за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Представником АТ КБ Приватбанк була направлена претензія кредитора до Петриківської державної нотаріальної контори. 14 вересня 2020 року отримано відповідь нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого (позичальника) із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. 23 квітня 202 року АТ КБ Приватбанк направив лист-претензію до ОСОБА_1 , як до спадкоємця, який постійно проживав зі спадкодавцем по АДРЕСА_1 , але жодних дій ним не було виконано. На підставі викладеного АТ КБ Приватбанк просили суд стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємця боржника ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором б/н від 30 серпня 2007 року у розмірі 7101 грн. 51грн., яка складається із простроченого тіла кредиту.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк просить рішення суду від 04 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ Приватбанк в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ КБ Приватбанк посилалися на те, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ Приватбанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 30 серпня 2007 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на кредитну картку.

Позичальник ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.29).

Відповідно до положень п.3.3 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.3.1.1 умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицевій частині картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно з п.4.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.5 умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.5.2 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за цим договором.

Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена.

Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Банк належним чином виконав свої зобов`язання та відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер (а.с 46).

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконував, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 18 березня 2020 року за договором б/н від 30 серпня 2007 року виникла заборгованість у сумі 7101 грн. 51 коп., яка складається із простроченого тіла кредиту. Банк зазначав, що спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом з померлим. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкоємця та встановлює місця реєстрації проживання померлого за довідкою органів реєстрації. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину через подання заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений для цього законодавством, тобто шестимісячний строк. Своїми діями спадкоємець перериває для себе строк для прийняття спадщини і стає власником майна. Якщо спадкодавець подав заяву про відмову від спадщини у встановлений для цього строк, вважається, що він відмовився від спадщини.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

21 липня 2020 року АТ КБ Приватбанк, дізнавшись про смерть позичальника, направили до Петриківської державної нотаріальної контори претензію кредитора з проханням повідомити спадкоємців про наявність заборгованості спадкодавця перед банком та включити ці вимоги до спадкової маси (а.с.93).

Із копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що із претензією кредитора звернувся АТ КБ Приватбанк. Інші спадкоємці до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.92-104).

Із відповіді Петриківської державної нотаріальної контори від 10 грудня 2021 року вбачається, що саме на підставі претензії банку була заведена спадкова справа № 180/2020 після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату відповіді ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався (а.с. 100, 108).

Позичальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя був зареєстрований з 22 грудня 1999 року за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.42, 43).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2022 рокубуло витребувано із Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18 березня 2020 року (дата смерті позичальника ОСОБА_2 ) (а.с.155, 156).

На виконання ухвали суду від 05 липня 2022 року Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області повідомила, що за даними, які місяться в селищній раді, за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18 березня 2020 року, зареєстровані особи відсутні (а.с.163).

Із копії паспорта відповідача у справі ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований з 13 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.153ж-153и).

Таким чином, АТ КБ Приватбанк не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_1 дійсно є спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини відповідач ОСОБА_1 взагалі не звертався, а також відповідач ОСОБА_1 не був зареєстрований за однією адресою разом із позичальником ОСОБА_2 на момент смерті останнього.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог банк належними доказами у справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова