Справа № 322/146/19
Провадження № 2/314/31/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року м.Вільнянськ

Справа № 322/146/19;

провадження № 2/314/31/2022;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

за участю: представника відповідача адвоката Кравченка В.А.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 12.01.2010 року та 05.11.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені Договіри позики, посвідчений приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О.В..

Згідно п.1 Договорів позики ОСОБА_2 отримав у власність грошові кошти у сумі 20000 грн. та 40000грн. Пунктами 3 Договорів передбачено, що в разі девальвації національної грошової одиниці України Позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 2500 та 5000 доларам США за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Пунктами 4 Договорів регламентує обов`язок Позикодавця сплатити 30 % річних за весь час фактичного користування грошовими коштами. Відповідно до п.5 Договору Позичальник зобов`язаний повернути позику зі сплатою належних процентів за користування грошовими коштами по першій вимозі Позикодавця.

Користуючись своїм правом на пред`явлення вимог, 20.03.2018 позивач в особі свого представника направив відповідачу вимоги про сплату на протязі семи днів з моменту її отримання повернути суму позики та проценти за користування грошовими коштами на загальну в суму 391647,28грн. станом на 20.03.2018. Відповідач отримав дану вимогу 24.03.2018, а отже в строк до 31 березня 2018 року включно повинен був повернути суму позики та проценти за користування коштами, борг не повернув та від спілкування уникає.

Позивач вважає, що на момент пред`явлення позову до суду, відповідач повинен сплатити йому суму боргу в розмірі 391647,28 грн. відповідно до розрахунку.

В порушення умов договорів відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив зобов`язання за договорами, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із заявою про примусове стягнення суми боргу.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, мотивуючи це тим, що борг був повернути в повному обсязі у зв`язку з чим надав розписку про отримання всієї суми боргу.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом. Водночас, від позивача та його представника станом на час розгляду справи на адресу суду не надійшло жодних документів, тому суд, з метою уникнення затягування розгляду справи, приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів, а тому вважає можливим розглянути справи за відсутності позивача та його представника на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

30.01.2019 цивільний позов ОСОБА_1 надійшов в провадження Новомиколаївського районного суду Запорізької області (суддя Шиш А.Б.).

18.02.2019 ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

18.03.2019 від представника відповідача адвоката Кравченка В.А. до суду надійшла заява про відвід.

21.03.2019 ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області заяву провід судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області Шиша А.Б, задоволено.

Згідно розпорядження Новомиколаївського районного суду Запорізької області № 3 від 25.03.2019 цивільну справу передано на розгляд до Вільнянського районного суду Запорізької області.

03.04.2019 справа надійшла до Вільнянського районного суду Запорізької області в провадження судді Кіяшко В.О.

05.04.2019 від представника відповідача адвоката Кравченка В.А. до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.04.2019 продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження, прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в справі. Призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено права сторін.

20.02.2020 до матеріалів справи у судовому засіданні долучено розписку від 15.02.2018.

Ухвалою суду від 16.09.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

06.07.2021 до суду від представника позивача до суду надійшла заява про призначення судової експертизи.

Ухвалою суду від 06.07.2021 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

29.07.2021 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових зразків підпису та почерку для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 30.07.2021 провадження у справі відновлено, для розгляду клопотання експерта.

03.09.2021 ухвалою суду клопотання експерта задоволено, зобов`язано позивача надати експерту додаткових зразків підпису та почерку для проведення експертизи.

12.10.2021 ухвала суду про проведення експертизи повернута експертом без виконання, так як позивачем не надано додаткових зразків підпису та почерку для проведення експертизи.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази по справі, суд

встановив

12.01.2010 року та 05.11.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені Договори позики, посвідчені приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О.В.

Згідно п.1 Договору ОСОБА_2 отримав у власність грошові кошти у сумі 20000 грн. та 40000грн. Пунктом 3 Договору передбачено, що в разі девальвації національної грошової одиниці України Позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 2500 та 5000 доларам США за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Пункт 4 Договору регламентує обов`язок Позикодавця сплатити 30 % річних за весь час фактичного користування грошовими коштами. Відповідно до п.5 Договору Позичальник зобов`язаний повернути позику зі сплатою належних процентів за користування грошовими коштами по першій вимозі Позикодавця.

Користуючись своїм правом на пред`явлення вимоги, 20.03.2018 позивач в особі свого представника направив відповідачу вимогу про сплату на протязі семи днів з моменту її отримання повернути суму позики та проценти за користування грошовими коштами в сумі 391647,28 грн. станом на 20.03.2018. Відповідач отримав дану вимогу 24.03.2018, а отже в строк до 31 березня 2018 року включно повинен був повернути суму позики та проценти за користування коштами, борг не повернув та від спілкування уникає.

Позивач вважає, що на момент пред`явлення позову до суду, відповідач повинен сплатити йому суму боргу в розмірі 391647,28 грн. згідно розрахунку.

Відповідачем на підтвердження виконання зобов`язання за договорами позики до матеріалів справи долучена розписка, згідно якої ОСОБА_1 отримав гроші в повній сумі по домовленості та претензій до ОСОБА_2 не має.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За визначенням ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої

За визначенням ст.509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

12.01.2010 року та 05.11.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені Договори позики, посвідчені приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О.В. Сторонами не оспорюються обставини справи щодо укладання договорів позики, тому перевірки судом підлягає лише розписка про отримання позивачем суми по договору займу.

Боржник (позичальник) зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор (позикодавець) прийняти виконання особисто або на умовах. Встановлених договором.

Відповідно до ст. 545 ЦПК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України належне виконання припиняє зобов`язання, внаслідок цього воно має бути документально підтвердженим для визначеності у відносинах між сторонами, безпідставних вимог кредитора, а в разі оспорювання проведеного виконання заради забезпечення письмових доказів.

За загальним правилом кредитор, який прийняв частково або в повному обсязі виконання зобов`язання від боржника, повинен видати йому розписку про одержання виконання, але лише за умови, що боржник вимагає цього від кредитора (ст. 545 ЦК України).

На підтвердження виконання зобов`язання стороною відповідача була надана розписка згідно якої ОСОБА_1 отримав гроші в повній сумі по домовленості та претензій до ОСОБА_2 не має.

ОСОБА_1 заперечував, щодо підписання ним розписки яка долучена до матеріалів справи, щодо отримання ним грошей від ОСОБА_2 за договором позики.

Ухвалою суду від 06.07.2021 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

12.10.2021 ухвала суду про проведення експертизи повернута експертом без виконання, так як позивачем не надано додаткових зразків підпису та почерку для проведення експертизи.

За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не спростовано доказ - розписку яка долучена зі сторони відповідача про повернення суми позики.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У світлі наведених вище міркувань суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

1.У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02.08.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

02.08.2022