Справа № 541/3284/21
Номер провадження 2/541/263/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ситник О.В. ,за участю секретаря судового засідання Раданович Ю.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

З позову вбачається, що у селі Савинцях Миргородського району Полтавської області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відносилось на 1991 рік до «колгоспного двору» , головою двору значився ОСОБА_1 , членами двору ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . 26.03.1997 року виконавчим комітетом Савинцівської сільської ради приймалось рішення про оформлення права спільної часткової власності на житловий будинок по 1/5 частині домоволодіння за кожним із членів колгоспного двору, але правовстановлюючий документ не був виготовлений. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після його смерті спадкоємцями першої черги за законом які прийняли спадщину є його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Спадкова справа заведена у Першій миргородській державній нотаріальній конторі , але свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину спірного домоволодіння спадкоємці не отримали оскільки відповідно до виписки з погосподарської книги відсутня інформація щодо площі житлового будинку та відсутній документ що посвідчує речове право на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок.

. ОСОБА_4 відмовився від виділення своєї долі у бувшому колгоспному дворі на користь своєї сестри ОСОБА_2 . Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію житлового будинку , але також отримали відмову на тій підставі , що один із співвласників , а саме ОСОБА_5 помер. Житловий будинок був збудований у 1971 році , вартість на час звернення до суду становить 93 866 гривень . Відповідач ОСОБА_4 вибув із господарства 02.12.2009 року , своєї долі не виділяв , та не заперечує проти того щоб його частина в бувшому колгоспному дворі перейшла до ОСОБА_5 як того бажають позивачі та про що вони домовились в добровільному порядку . Враховуючи що 1/5 частина домоволодіння фактично належала померлому ОСОБА_5 та яка перейшла у спадщину його батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , то їх частини враховуючи той факт що кожному з них належали по 1/5 частині після смерті їх сина будуть становити по 3/10 частин кожному. А частина будинку з господарськими будівлями ОСОБА_2 враховуючи що ОСОБА_4 не заперечує щоб його 1/5 частина відійшла на користь саме їй - буде становити 4/10 частин. Враховуючи що позивачі не можуть отримати правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями в поза судовому порядку , вони звернулись до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Ухвалою судді від 15.12.2021 року уточнену позовну заяву після усунення недоліків прийнято до провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження , 26.01.2022 року, після відкриття провадження у справі судом встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, тому 04.02.2022 року ухвалою судді залишено без руху позов , 04.02.2022 року на адресу суду надійшов позов з усунутими недоліками і цього дня винесено ухвалу про прийняття уточнених позовних вимог та підготовче судове засідання призначено на 09.03.2022 року .

В підготовче судове засідання сторони не з`явились , від позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримують у повному обсязі , від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява в якій він визнає позовні вимоги та прохає їх задовольнити ( а.с. 31) , відповідач Великосорочинська сільська рада надіслали заяву в якій визнають позовні вимоги та прохають розглянути справу у їх відсутність . ( а.с. 78)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу та з врахуванням визнання позовних вимог відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачами у справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . , ідентифікацвйний номер платника податків НОМЕР_1 ( а.с. 7-8) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована село Савинці Миргородського району , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 яка є дружиною ОСОБА_1 ( а.с. 39-40) , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в селі Савинці Миргородського району Полтавської області , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ( а.с. 9-10) , АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про даний житловий будинок відсутні ( а.с. 15) , домоволодіння відносилось на 1991 рік до «колгоспного двору» , головою двору значився ОСОБА_1 , членами двору ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . 26.03.1997 року виконавчим комітетом Савинцівської сільської ради приймалось рішення про оформлення права спільної часткової власності на житловий будинок по 1/5 частині домоволодіння за кожним із членів колгоспного двору ( а.с. 16-17) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 ( а.с. 26) після його смерті спадкоємцями першої черги які прийняли спадщину є його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Спадкова справа заведена у Першій миргородській державній нотаріальній конторі , але свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину спірного домоволодіння спадкоємці не отримали. ( а.с. 27-28) . Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію житлового будинку , але отримали рішення про відмову на тій підставі , що оскільки відповідно до виписки з погосподарської книги відсутня інформація щодо площі житлового будинку та відсутній документ що посвідчує речове право на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок ( а.с. 29) .Житловий будинок був збудований у 1971 році , вартість домоволодіння на час звернення до суду становить 93 866 гривень ( а.с. 18- 25) .Відповідач ОСОБА_4 вибув із господарства 02.12.2009 року ( а.с. 70) . ОСОБА_5 своєї долі не виділяв , та не заперечує проти того щоб його частина в бувшому колгоспному дворі перейшла до ОСОБА_5 ( а.с. 31) .

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно копії з технічного паспорту, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось у 1971 році (а.с.20). Згідно записів з по- господарської книги за 1991-1995 роки власником спірного домогосподарства з 1991 року почали обліковуватися ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , суспільна група господарства колгоспний двір ( а.с. 17) .

Таким чином, записи в по- господарській книзі підтверджують те, що члени колгоспного двору у встановленому законом порядку набули право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, також і померлий ОСОБА_5 на 1/5 частину за його життя , тому дане право може виступати об`єктом спадкування .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 прийняли спадщину звернувшись до нотаріуса у встановленому законом порядку і набули право власності на 1/5 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування.

Факт прийняття позивачами спадщини після сина підтверджується доказами які знаходяться у справі , а саме це свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно . У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину спірнного спадкового майна, перешкоджає позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 оформити право на спадщину в позасудовому порядку на 1/5 частину домоволодіння , суд вважає за необхідне визнати право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ними . Також суд зазначає, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати документа , який засвідчує його право власності . Враховуючи той факт , що державним реєстратором було винесено рішення про відмову у вчиненні реєстраційної дії позивачам на тій підставі , що у виписці з по господарської книги про інформацію на дане домоволодіння не зазначена площа, та вивчивши докази які надані до матеріалів справи приходе до висновку про задоволення позову і в частині визнання права власності на домоволодіння за позивачами на ті частини які належали їм відповідно до по господарської книги. Суд приходе до висновку , що на момент смерті ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 кожному із членів колгоспного двору належало по 1/5 частині домоволодіння , а це ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 його 1/5 частина перейшла у спадщину його батькам як спадкоємцям першої черги за законом , із врахуванням їхніх часток особистих , після прийняття у спадщину частину померлого їх частки будуть складати по 3/10 частин кожному. ОСОБА_5 та ОСОБА_5 усно домовились що його частина перейде у власність ОСОБА_5 , про що сторони не заперечують , тому враховуючи , що ОСОБА_2 належить 1/5 частина домоволодіння та 1/5 частина від якої відмовився ОСОБА_5 на її користь , то частина ОСОБА_5 буде становити 4/10 частин від цілого домоволодіння . Відповідачі визнали позовні вимоги позивачів, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

В зв`язку з тим, що позивачі не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 200 , 258, 263, 264, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 3/10 частин за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник