Житомирський апеляційний суд
Справа №2-572/11 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Коломієць О.С,

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Франчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №2-572/11 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2021 року, яка постановлена суддею Перекупкою І.Г.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В обґрунтування своєї скарги вказав, що 03.08.2011 року на підстав рішення суду йому було видано виконавчий лист. Виконавчою службою була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №30201296, згідно виконавчого листа № 2-572/11 від 03.08.2011 р, виданого Богунським районним судом м. Житомира. Після звернення на урядову гарячу лінію Міністерства юстиції України, останнє своїм листом від 05.01.2021 р, який він отримав 03.02.2021 р, повідомило заявника, що виконавче провадження за його виконавчим листом знищено ще 21.01.2015 р. Вважає, що дії відповідних посадових осіб виконавчої служби є передчасними, неправомірними, оскільки повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення на час закінчення виконавчого провадження до органу досудового слідства направлено не було, а відтак і події передбаченої ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» не існувало. Також виконавчий документ до суду не надсилався а ні під час закінчення виконавчого провадження, а ні після такого закінчення. Таким чином, на його переконання, рішення суду залишилось не виконаним, а закінчення виконавчого провадження було проведено поза межами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, закінчено без врахування вимог ч. 2 ст. 75 цього Закону. На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову державного виконавця від 05.12.2011 р. про закінчення виконавчого провадження, зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) поновити виконавче провадження.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2021 року скаргу ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) про скасування постанови від 05.12.2011 р. про закінчення виконавчого провадження ВП №30201296 задоволено. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) поновити виконавче провадження ВП №30201296.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м.Хмельницького) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та неналежну оцінки наявних матеріалах справи доказів, просив останню скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Зокрема зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що виконавче провадження №30201296 по виконанню виконавчого листа № 2-572/11 від 03.08.2011 про зобов`язання ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастин» передати в комунальну власність Житомирської місткої ради гуртожиток, розташований по вул.Щорса, 234-Б в м.Житомирі, перебувало на виконанні у Богунському відділі Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького).

Разом з тим, у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) на виконанні перебувало виконавче провадження №27985798 з примусового виконання виконавчого листа № 2-572/11, виданого Богунським райсудом м. Житомира 03.08.2011 про зобов`язання виконкому Житомирської міської ради на черговій сесії прийняти рішення про зарахування до комунальної власності Житомирської міської ради гуртожиток, розташований по вул. Щорса, 234-Б м. Житомирі. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 05.12.2011 року і була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.11. ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року.

При цьому зазначає, що строк звернення до суду з вказанню скаргою заявником є пропущеним, оскільки ОСОБА_1 оскаржує постанову, яка була винесена державним виконавцем ще 05.12.2011 року. При цьому процесуальна поведінка стягувача свідчить про відсутність у нього зацікавленості в реалізації права на захист у найкоротший термін, а відтак обставини зазначені в скарзі не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця більше ніж через 9 років після його закінчення.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 березня 2011 року у справі № 2-572/11 був частково задоволений позов ОСОБА_1 та інших і зобов`язано ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастин» передати в комунальну власність Житомирської міської ради гуртожиток, розташований по вул.Щорса, 234-Б в м.Житомирі. Також було зобов`язано виконком Житомирської міської ради на черговій сесії прийняти рішення про зарахування до комунальної власності Житомирської міської ради гуртожиток, розташований по вул. Щорса, 234-Б м. Житомирі.

На підставі вказаного судового рішення 03.08.2011 було видано два виконавчі листи.

05 грудня 2011 року державним виконавцем Богунського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) було відкрито виконавче провадження №30201296 по виконанню виконавчого листа № 2-572/11 від 03.08.2011 про зобов`язання ВАТ «Житомирський завод «Автозапчастин» передати в комунальну власність Житомирської міської ради гуртожиток, розташований по вул. Щорса, 234-Б в м.Житомирі.

В межах даного виконавчого провадження 27.05.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11. ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року.

Крім того, згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління рішення Міністерства юстиції (м. Хмельницького) на виконанні перебувало виконавче провадження №27985798 з примусового виконання виконавчого листа № 2-572/11, виданого Богунським райсудом м. Житомира 03.08.2011 про зобов`язання виконкому Житомирської міської ради на черговій сесії прийняти рішення про зарахування до комунальної власності Житомирської міської ради гуртожку, розташованого по вул. Щорса, 234-Б м. Житомирі.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено ряд наступних виконавчих дій. Так 08.08.2011 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. За невиконання рішення суду 13.09.2011 накладено на боржника штраф в сумі 680 грн та 14.10.2011 повторно накладено штраф в розмірі 1360 грн.

05 грудня 2011 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11. ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений із поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 2016 року) рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчать про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця, необхідно виходити з фактичних обставин справи, поведінки заявника та особливостей правозастосовчої практики з питань розгляду такої категорій справ. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій.

Так, звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_1 посилався на те, що після звернення на урядову гарячу лінію Міністерства юстиції України, листом від 05.01.2021 р, який він отримав 03.02.2021 р, йому було повідомлено про винесення постанови від 05.12.2011 про закінчення виконавчого провадження, копію якої він не отримував.

Однак, з матеріалів цивільної справи № 2-572/11 вбачається, що про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.12.2011 та про її зміст стягувач ОСОБА_1 дізнався ще у грудні 2011 року, про що свідчать зміст відповідей Головного управління юстиції у Житомирській області від 08.12.2011 та Прокуратури м. Житомира від 23.12.2011 року, на звернення заявника, які були ним особисто були додані до заперечень від 12.04.2012 року під час розгляду апеляційної скарги Житомирської міської ради на ухвалу Богунського райсуду м. Житомира від 22 лютого 2012 року у вказаній справі, в яких є посилання на вказану постанову та підстави закінчення виконавчого провадження (а.с.265-267, 270 справа № 2-572/11).

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що про наявність оскарженої постанови він дізнався лише у лютому 2021 року є безпідставними. Доказів про наявність поважних причин для поновлення вказаного строку, стороною заявника до суду надано не було.

З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо пропуску заявником встановленого законодавством строку для подання скарги. А тому ухвала суду першої інстанції від 07 вересня 2021 рокупідлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_1 залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо винесення постанови від 05.12.2011 року про закінчення виконавчого провадження - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 березня 2022 року.

Головуючий Судді