Житомирський апеляційний суд
Справа №275/598/20 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 36 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Григорусь Н.Й.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі цивільну справу № 275/598/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2021 року, ухвалене суддею Лівочкою Л.І. у смт. Брусилові (повний текст виготовлено 31 грудня 2021),

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, що постачається до будинку АДРЕСА_1 та на його ім`я відкрито особовий рахунок № . Оскільки у ОСОБА_1 за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2019 року у зв`язку з несвоєчасною оплатою за надання послуг з газопостачання виникла перед ТОВ «Житомиргаз Збут» заборгованість в сумі 11 873,57 грн, позивач просив вказану суму стягнути з відповідача та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ТОВ «Житомиргаз Збут» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його необґрунтованим та прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неналежною оцінкою доказів, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник вказує, що частина заборгованості в сумі 11 615,85 грн виникла внаслідок зняття Управлінням праці та соціального захисту населення Брусилівськогої районної державної адміністрації Житомирської області субсидії по газопостачанню ОСОБА_1 як надміру нарахованої через подання ним недостовірних відомостей про майновий стан. Районним судом не враховано, що на час прийняття Сьомим апеляційним адміністративним судом у справі № 240/1045/21, юридична особа УПСЗН Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області була реорганізована, у зв`язку з чим вказане судове рішення в частині боргу на суму 11 615,85 грн не може бути виконане. А факт звернення відповідача під час розгляду даної справи до адміністративного суду із адміністративним позовом, на думку представника позивача, свідчить про визнання ним позовних вимог ТОВ «Житомиргаз Збут».

Також, представник скаржника наголосив, що питання обліку природного газу спеціальним законодавством є компетенцією АТ «Житомиргаз» як оператора ГРМ, суд першої інстанції ставлячи під сумнів показники лічильника газу відповідача, вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. За твердженням представника позивача, районний суд не в повному обсязі обґрунтував відмову у задоволенні позову в частині повної суми заборгованості, а лише в сумі 11 615,85 грн та не врахував, що позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в розмірі 11 873,57 грн.

Крім того, зауважив, що договір на постачання може укладатися як з власником, так і користувачем приміщення. Свої зобов`язання щодо повідомлення постачальника природного газу про звільнення займаного приміщення, припинення користування природним газом та остаточного розрахунку з постачальником, які визначені законодавством, відповідачем не виконані, а відповідач по даний час фактично перебуває у договірних відносинах з позивачем, про що свідчить перерахування УПСЗН Брусилівської РДА в березні 2019 року на особовий рахунок ОСОБА_1 коштів субсидії в сумі 132,70 грн за газопостачання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість у ОСОБА_1 перед ТОВ «Житомиргаз Збут» виникла у зв`язку з неправомірними діями Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації через припинення надання субсидії шляхом зняття наданих за період з 08 жовтня 2015 року по серпень 2016 року коштів з його особового рахунку у ТОВ «Житомиргаз Збут», а також, що відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року управління зобов`язано повернути на особовий рахунок ОСОБА_1 у ТОВ «Житомиргаз Збут» кошти в сумі 11 615,85 грн як надання субсидії за період з 08 жовтня 2015 року по серпень 2016 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю з 05 жовтня 2015 року винаймали житло у ОСОБА_2 , а саме будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є споживачем природного газу, що постачався ТОВ «Житомиргаз Збут» позивачем до будинку за вказаною адресою, на ім`я ОСОБА_1 у ТОВ «Житомиргаз Збут» відкрито особовий рахунок № .

08 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області про призначення йому субсидії на житлово-комунальні послуги, долучивши договір оренди житлового будинку.

З 08 жовтня 2015 року по серпень 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністрації відповідачу надана житлова субсидія, в тому числі на газопостачання, шляхом перерахування сумарно 11 615, 85 грн на рахунок ТОВ «Житомиргаз Збут», що підтверджується витягом з особистого рахунку споживача та листом начальника Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області.

Згідно розрахунку заборгованості, постачання природного газу споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з заборгованістю припинено з 13 вересня 2019 року.

В січні 2017 року ОСОБА_1 листом Управління праці та соціального захисту населення повідомлено про те, що ним були подані недостовірні дані про майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого надміру була нарахована субсидія на газопостачання в сумі 11 615,85 грн, в зв`язку з чим вказані кошти будуть зняті з організацій - надавачів послуг.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі № 240/1045/21 за позовом ОСОБА_1 до УПСЗ Брусилівської районної адміністрації визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністраціі Житомирської області щодо припинення надання субсидії ОСОБА_1 шляхом зняття наданих за період з 08 жовтня 2015 року по серпень 2016 року коштів з його особового рахунку у ТОВ «Житомиргаз Збут» та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської райдержадміністраціі Житомирської області повернути на особовий рахунок ОСОБА_1 у ТОВ «Житомиргаз Збут» грошові кошти в сумі 11 615,85 грн як надання субсидії за період з 08 жовтня 2015 року по серпень 2016 року.

Згідно фінансового стану рахунку на ім`я ОСОБА_1 № у ТОВ «Житомиргаз Збут» у період з грудня по вересень 2017 року показники лічильника збільшувались до 33 973, а потім зменшились до 33 573. Вказаний факт оцінено судом першої інстанції критично та правомірно викликало у суду сумнів щодо правильності поданих позивачем розрахунків заборгованості відповідача.

Також, судом встановлено з наданих позивачем розрахунку споживання природного газу та фінансового звіту, що за спожитий газ в січні 2017 року була внесена оплата повністю.

Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта щодо правильного розрахунку заборгованості. Крім того, незгода відповідача із розрахунком об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу та визначеної позивачем заборгованості, докази часткової оплати за спожитий природний газ в повному обсязі, на думку колегії, покладають на ТОВ «Житомиргаз Збут» обов`язок доведення своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав покладення на ОСОБА_1 обов`язку сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» боргу за спожитий природній газ в сумі 11873,57 грн. Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками районного суду щодо встановлених обставин справи, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому апеляційна скарга ТОВ «Житомиргаз Збут», від імені якого діє представник Козир В.К., підлягає залишенню без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 21 березня 2022 року.