ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/220/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Сердюковій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дашицька Людмила Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришин Олег Петрович, Головне управління Держеокадастру у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно будівельна група «Логістик Альянс-1», про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач після відкриття провадження по справі повторно звернувся до суду із заявою від 22.10.2022 року, яка передана на розгляд судді 15.07.2022 року, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0, 0322, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), а також на земельну ділянку площею 0, 0321, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), а також шляхом накладення заборони на ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб вчиняти будь-які дії спрямовані на відчудження, обтяження прав інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0, 0322, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), а також земельної ділянкиплощею 0, 0321, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), також шляхом накладення заборони на відповідні державні органи вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчудження, зміну, поділ, перереєстрацію, заставу або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а саме на земельну ділянку площею 0, 0321, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), шляхом накладення заборони на Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельних ділянок з кадастровими номерами: 800000000:90:083:0001 площею 0, 0322 га, 800000000:90:083:0002 площею 0, 0321 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), та надання будівельних паспортів забудови зазначених земельних ділянок, окрім того шляхом накладення заборони на Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києва вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову вказаних земельних ділянок.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначала, що між сторонами виник спір щодо земельної ділянки, яка їй належала на праві приватної власності, а саме Державеного акту про право власності на землю від 04.08.1999 року, та вибула з володіння без її волі, й була поділена на дві оремі земельні ділянки та зареєстровані на відповідачів. Наразі існує ймовірність відчуження відповідачами належної їй земельної ділянки, що в подальшому, у випадку ухвалення рішення про задоволення позову, матиме наслідком утруднення та/або неможливість відновлення прав позивача щодо витребування земельної ділянки.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання сторони не з"явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду даного процесуального питання.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтрересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб"єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов"язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обгрутнованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов"язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов"язання після паред"явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Водночас, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без надання відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 149, 150 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, дослідивши матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року, якою частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, й накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000)), права на яку зареєстровані, власник - ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), ), права на яку зареєстровані, власник - ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), тобто вжиті судом заходи забезпечення позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову не допускають повторного їх вжиття, й у разі зміни особи власника.

Накладення арешту на земельні ділянки передбачає обмеження відповідачів та будь-яких інших осіб здійснення дій, спрямованих на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання вказаних земельних ділянок - кадастровий номер 800000000:90:083:0001,.кадастровий номер 800000000:90:083:0002.

Зазначене також викладено й у постанові Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року, якою частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вимоги позивача щодо покладення заборони на ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб вчиняти будь-які дії спрямовані на відчудження, обтяження прав інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0, 0322, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), а також земельної ділянкиплощею 0, 0321, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), також шляхом накладення заборони на відповідні державні органи вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчудження, зміну, поділ, перереєстрацію, заставу або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а саме на земельну ділянку площею 0, 0321, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), задоволенню не підлягають з огляду на те, що накладення арешту на земельні ділянки передбачає обмеження відповідачів та будь-яких інших осіб здійснення дій, спрямованих на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельних ділянок.

З цих підстав не підлягають задоволенню вимоги про забезпечення позову шляхом накладення заборони на Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельних ділянок з кадастровими номерами: 800000000:90:083:0001 площею 0,0322 га, 800000000:90:083:0002 площею 0,0321 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), та надання будівельних паспортів забудови зазначених земельних ділянок; заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києва вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову вказаних земельних ділянок.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

При цьому, Європейськи суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейськи суд з прав людини зазнчив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобіганню порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать конституції, або настала подія, наслідки якої будуть незвортніми».

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейськи суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежений є підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При вирішення цієї заяви суд також враховує положення п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про можливість забезпечення позову, суд має встановити факт реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, проте саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без надання відповідного обгрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких підстав, й з урахуванням вжитих судом 26.05.2022 року заходів накладеного арешту на земельні ділянки, правові підстави для задоволенні цієї заяви про забезпечення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дашицька Людмила Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришин Олег Петрович, Головне управління Держеокадастру у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно будівельна група «Логістик Альянс-1», про витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: