Справа № 450/4032/20 Провадження № 2/450/973/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про предмет спору з врахування заяви про зменшення позовних вимог : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 645 000 грн., 3 % річних у розмірі 22 687, 00 грн., інфляційні втрати 11 915, 31 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача з врахуванням відмови від частини позовних вимог) : позивач звернуся до відповідача з проханням, щоб продати квартиру та придбати іншу. Позивач 24.10.2019 року надав відповідачу нотаріальну посвідчену довіреність для продажу квартири, яка належала позивачу на праві приватної власності та яка знаходилася за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до довіреності відповідачу надавалися всі необхідні повноваження, щодо укладення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири. 08.11.2019 року було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, який підписав відповідач на підставі довіреності. Продаж квартири здійснено за ціною 608 750 грн., які покупець сплатив відповідачу повністю до підписання договору. Позивач при укладенні договору присутній не був, розрахунку з ним по договору не проводилося, а про договір він довідався після його укладення. 11.11.2019 року відповідач повернув позивачу 125 000 грн. Згідно усної домовленості між сторонами відповідач зобов`язувався протягом місяця купити позивачу однокімнатну квартиру та повернути кошти, які залишаться. При цьому було домовлено, що зніматися з реєстрації попереднього місця проживання позивач буде після купівлі нової квартири з одночасною реєстрацією в таку. На момент звернення до суду відповідач свої зобов`язань не виконав, кошти не повертає та уникає зустрічей з позивачем. В результаті чого позивач звернувся в поліцію та було зареєстровано кримінальне провадження за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України. Під час досудового розслідування позивач дізнався, що відповідач зняв його з місця реєстрації, 06.11.2020 року. На адресу відповідача було скеровано вимогу, яку останній отримав 26.09.2020 року. Окрім того зазначає, що відповідач при продажі квартири занизив ціну такої на 161 250 грн., тому завдав збитків позивачу на 645 000 грн. Також просив в порядку ст. 625 ЦК України стягнути 3 % річних та інфляційні втрати. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак з`явився його представник, який заявлені позовні вимоги підтримав просив такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 24.10.2019 року видав на ім`я відповідача ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність, відповідно до якої уповноважив відповідача бути його представником в усіх державних, громадських та інших органах, організаціях і установах, незалежно від підпорядкування форм власності, галузевої належності, в тому числі в органах місцевого самоврядування, нотаріату, державної реєстрації прав, житлово-експлуатаційних організаціях, в органах бюро технічної інвентаризації, центрах надання адміністративних послуг, перед суб`єктами оціночної діяльності, архівних установах; мати право вільного доступу до квартири; укласти, підписати договір купівлі-продажу квартири, визначати у всіх випадках суми, терміни та всі інші умови на власний розсуд, а також, в разі потреби, укласти і підписати попередній договір купівлі-продажу квартири, визначати у всіх випадках суми, терміни та всі інші умови на власний розсуд; отримати аванс, оплатити витрати, пов`язані з укладенням цих договорів, проводити розрахунки та отримати належні позивачу кошти по цих договорах; погасити платіж, доручення; бути представником з зняття позивача з реєстрації; подавати відмову від імені позивача, заяви і документи, одержувати будь-які витяги (у тому числі з державних та єдиних реєстрів), довідки, копії, дублікати документів та/чи інші документи, пов`язані з укладенням договорів, підписувати від імені позивача необхідні документи, вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням повноважень, наданих цією довіреністю. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком на один рік і дійсна до 24.10.2020 року. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михайловою О.В., зареєстрована в реєстрі за № 2144.

Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 40427622 від 24.10.2019 року вказана довіреність внесена до Єдиного реєстру довіреностей та реєстраційний запис, зазначено додаткові відомості : на продаж квартири АДРЕСА_2 .

На підставі зазначеної довіреності ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири нотаріально посвідченого 08.11.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваль О.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1542.

Судом встановлено, що згідно умов договору купівлі продажу квартири, продаж квартири за домовленістю між сторонами вчинено за 608 750, 00 грн., які представник продавця одержав від покупця до підписання вказаного договору.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кришкевич Х.В. від 11.11.2019 року, зареєстрованої в реєстрі за № 505, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 отримав 11.11.2019 року від ОСОБА_3 , грошові кошти в розмірі 125 000, 00 грн., за продаж квартири АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу від 08.11.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваль О.М. за реєстровим № 1542).

Судом встановлено, що 09.06.2020 року позивач подав заяву про припинення дії довіреності на ім`я відповідача, що стверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 42010201 від 09.06.2020 року наданим п`ятою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області.

Відповідно до статті 237, частини третьої статті 238 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно зі статтею 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Статтею 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Положеннями ч.1 ст.1004 ЦК України передбачено, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

Згідно зі статтею 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Частина 1 ст.1007 ЦК України передбачає, що довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення, а отже зовнішні відносини представництва, тобто вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення, відбуваються на підставі довіреності.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача була скерована вимога про повернення коштів від 22.09.2020 року, яка отримана відповідачем 26.09.2020 року.

Таким чином судом встановлено, що отримання повіреною особою ОСОБА_3 грошових коштів від продажу квартири обумовило виникнення в нього передбаченого пунктом 3 частини першої статті 1006 ЦК України обов`язку передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, проте матеріали справи не містять, і відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним вказаного обов`язку перед позивачем, з врахуванням повернених коштів в сумі 125 000, 00 грн. (608 750 -125 000 = 483 750).

Вказана позиція узгоджується з постановою ВС від 16.02.2021 року у справі № 726/2211/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За встановлених обставин існування між сторонами зобов`язань на підставі договору доручення, невиконання відповідачем обов`язку перед позивачем, щодо повернення грошових коштів, які відповідач отримав від ОСОБА_4 за продаж квартири АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про повернення вказаних коштів, підлягають задоволенню частково у розмірі 483 750 грн., з врахуванням повернених коштів в сумі 125 000, 00 грн. (608 750 -125 000 = 483 750).

Покликання позивача про заниження вартості квартири не знайшло свого підтвердження, оскільки згідно договору купівлі-продажу квартири, продаж такої за домовленістю між сторонами вчинено за 608 750, 00 грн., а в нотаріально посвідченій довіреності виданої на ім`я відповідача ОСОБА_3 , передбачено право відповідача визначати у всіх випадках суми, терміни та всі інші умови на власний розсуд, щодо відчуження квартири.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат, суд приходить до наступного висновку :

У відповідності до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, з огляду на те, що відповідачем неналежним чином не виконано його грошове зобов`язання перед позивачем з повернення грошових коштів нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок грунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Наданий позивачем розрахунок позовних вимог на 29.11.2021 року, не береться до уваги, оскільки згідно заявлених позовних вимог, згідно позовної заяви, позивач просив стягнути 3 % річних у розмірі 22 687, 00 грн., за період з 12.11.2019 року по 17.11.2020 року, та інфляційні втрати у розмірі 11 915, 31 грн. за період листопад 2019 року по листопад 2020 року. Заяв про збільшення позовних вимог в порядку передбаченому ЦПК України на стадії підготовчого судового засідання, позивачем та представником позивача не подавалося.

Окрім того перевіривши наведений позивачем розрахунок суми 3% річних, виявив наявність помилок у даному розрахунку, які виразились у сумі боргу, суд, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи Ліга (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ) здійснив власний розрахунок 3% річних за період з 12.11.2019 року по 17.11.2020 року, та суму боргу становить 14 751, 00 грн.

Тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та з відповідача на користь позивача, слід стягнути 483 750 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) - суми основного боргу, 3 % річних - 14 751, 00 грн. та інфляційні втрати - 11 951, 31 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином вищевказані судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Тому з врахуванням наведеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 5 848, 82 грн.

Згідно статті 134 ЦПК України , разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 05.11.2020 року; ордер на надання правничої допомоги від 12.11.2020 року; додаток до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.11.2020 року; акт № 1 надання та приймання юридичних послуг від 09.11.2020 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 09.11.2020 року на суму 1 500, 00 грн.;

акт № 2 надання та приймання юридичних послуг від 17.11.2020 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 17.11.2020 року на суму 4 500, 00 грн.;

акт № 3 надання та приймання юридичних послуг від 17.02.2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 17.02.2021 року на суму 1 200, 00 грн.;

акт № 4 надання та приймання юридичних послуг від 16.03.2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4 від 16.03.2021 року на суму 1 200, 00 грн.;

акт № 5 надання та приймання юридичних послуг від 19.05.2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5 від 19.05.2021 року на суму 1 200, 00 грн.;

акт № 6 надання та приймання юридичних послуг від 22.06.2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 6 від 22.06.2021 року на суму 1 200, 00 грн.;

акт № 7 надання та приймання юридичних послуг від 22.07.2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7 від 22.07.2021 року на суму 1 200, 00 грн.

Таким чином, вартість фактично наданих та оплачених послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 11 700, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином вищевказані судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу пропорційно задоволених позовних вимог, а саме в сумі 8787, 87 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість у розмірі 483 750 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) - суми основного боргу, 3 % річних - 14 751, 00 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна гривня) та інфляційні - 11 951, 31 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 31 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 5 848, 82 (п`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривень 82 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 8787, 87 (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 87 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 26.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош