Дата документу 06.09.2022 Справа № 2-602/08
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 2-602/08 Головуючий у 1 інстанції: Кононенко І.О.
№ 22-ц/807/1663/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року за скаргою ОСОБА_1 на дії Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 , у своїй скарзі зазначила , що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6, 83 га з кадастровим номером :03:003:0056, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.10.2014 року та витягом з ДРРП. Нещодавно вона дізналась, що на її земельну ділянку накладено арешт, отримала інфодовідку з ДРРП від 11.02.2022 з якої вбачалось, що видано виконавчий лист № 2-602/08 від 18.01.2010 про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 40790 грн. У зв`язку із виконанням судового рішення Вільнянським ВДВС були відкриті виконавчі провадження № 34046060, № 52157859, накладено арешти та заборони відчуження майна - за виконавчим провадженням 34046060: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія номер: виданий 27.10.2012 державним виконавцем Грецькою Катериною Володимирівною 41695, обтяження зареєстровано 27.10.2012, реєстраційний номер обтяження № 13172794, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0056 та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 15519861 від 02.09.2014 реєстратор Щур Ігор Володимирович, Вільнянське районне управління юстиції Запорізька область, щодо всього майна - за виконавчим провадженням 52157859: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія номер: б/н виданий 08.12.2010 головним державним виконавцем Орловою Катериною Леонідівною 41668 обтяження зареєстровано 08.12.2010, реєстраційний номер обтяження № 10586341, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо всього майна. 11.01.2022 представник боржника, звернувся до Вільнянського відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арештів.

Проте, згідно відповіді Вільнянського ВДВС від 20.01.2022 № 18.4-38/2269, повідомлено, виконавчі провадження по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості вже знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання, тому зняти арешт не можливо, також було повідомлено, що: в рамках виконавчого провадження № 34046060 яке закінчено 24.06.2016, також була винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2012 року; та в рамках виконавчого провадження № 52157859 яке закінчено 11.01.2018 постанова про звернення стягнення на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.09.2016 року.

Отже, ОСОБА_1 вважає, що позбавлена можливості вільно розпоряджатись належним їй майном, через що вимушена звернутись до суду , з посиланням на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», статті 37 ч. 3, ст. 40 цього Закону також вважала, що державним виконавцем, при поверненні виконавчого документа не були дотримані норми законодавства щодо зняття арешту з належного боржнику майна, чим були порушені права останнього, тому просила зобов`язати Вільнянський відділ державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешти, накладені в рамках виконавчих проваджень № 34046060, № 52157859, - за виконавчим провадженням 34046060: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія номер: виданий 27.10.2012 державним виконавцем Грецькою Катериною Володимирівною 41695, обтяження зареєстровано 27.10.2012, реєстраційний номер обтяження № 13172794, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, щодо земельної ділянки кадастровим номером :03:003:0056 та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 15519861 від 02.09.2014 реєстратор Щур Ігор Володимирович, Вільнянське районне управління юстиції Запорізька область, щодо всього майна - за виконавчим провадженням 52157859: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія номер: б/н виданий 08.12.2010 головним державним виконавцем Орловою Катериною Леонідівною 41668 обтяження зареєстровано 08.12.2010, реєстраційний номер обтяження № 10586341, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо всього майна, - постановою про звернення стягнення на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2012 року в рамках виконавчого провадження № 34046060, яке закінчено 24.06.2016. - постановою про звернення стягнення на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.09.2016 року в рамках виконавчого провадження № 52157859 яке закінчено 11.01.2018. відкритих у зв`язку із виконанням рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2010 року справа № 2-2242/10 на підставі виконавчого листа № 2-602/08 від 18.01.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 40700 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом нового рішення Запорізького апеляційного суду яким скасовано рішення районного суду у справі 2-602/08 (а.с. 126-129) , за цим рішенням позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення суми боргу за договором позики з урахуванням інфляції та 3% річних за період з 02.01.2008 року по 02.07.2009 року та надала суду оригінал розписки від 02.02.2007 року, в якій значиться, що ОСОБА_1 взяла у борг гроші в сумі 30000 грн. та зобов`язалася повернути борг до 01.01.2008 року.У визначений термін, вона, посилаючись на відсутність коштів, гроші не повернула тому ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь суми боргу з урахуванням інфляції та 3% річних за період з 02.01.2008 року по 02.07.2009 року в розмірі 40560 грн. та судових витрат та про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним. З метою виконання судового рішення були накладені вищезазначені обтяження в рамках виконавчих проваджень № 34046060 , №58542973, з примусового виконання рішення виконавчий лист № 2-602/08 від 18.01.2010 виданого Вільнянським районним судом Запорізької області (а.с. 134) про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 40790 грн., ВП№ 52157859 виділено в окреме провадження, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Відомості про сплату заявником (боржником) суми грошових коштів, стягнутих за рішенням суду в матеріалах справи відсутні.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на те, що апелянтом не надано жодних відомостей про погашення боргу, а відтак немає відомостей про виконання нею обов`язку , покладеного судовим рішенням.

Суд першої інстанції також правильно виходив з того, що підстави для зняття арешту з майна боржника визначені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, зокрема, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Також суд правильно зазначив, що відповідно до Закону №606-XIV, який був чинним на час накладення арешту на майно боржника і повернення виконавчого документа стягувану, (ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження»), повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження.

Відтак судом зроблено правильний висновок, що зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 17 січня 2018 року у справі № 910/8019/15-г, від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, від 01 серпня 2019 року у справі № 754/15469/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 369/3031/18, від 18.12.2019 року в справі 740/3240/18 (провадження № 61-13512св19).

Також судова колегія враховує, що заявник звернувся з скаргою на дії ВДВС, вимагаючи вчинення ними дій, які знаходяться поза межами їх компетенції з урахуванням відсутності виконавчого провадження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2022 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков