Справа № 344/7492/22
Провадження № 22-ц/4808/1182/22
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Девляшевського В. А.,

Луганської В. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2022 року в складі судді Польської М. В., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано Франківської області, повний текст якого виготовлено 31 серпня 2022 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позову вказала, що 25 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2019 року. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися проживати разом із нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач з часу розірвання шлюбу частково виконував свої обов`язки як батька, однак починаючи із січня 2022 року умисно ухиляється від обов`язку щодо утримання своїх дітей, піклування, надання будь-якої матеріальної допомоги.

Посилаючись на вказані обставини, придбання відповідачем після розірвання шлюбу транспортного засобу, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що після розірвання шлюбу грошові кошти на утримання дітей позивачці сплачував, будь-якого майна у власність не набував. Враховуючи відсутності сталого доходу, погіршення стану його здоров`я, перебування на утриманні непрацездатної мами просив стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів вирішено розпочати з 24 червня 2022 року. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Враховуючи інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, офіційно непрацевлаштований, інших аліментних зобов`язань не має, що не спростовано матеріалами справи, а також часткове визнання позову відповідачем, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши з нього аліменти на утримання дітей у розмірі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до виписок з медичних карточок стаціонарного хворого № 312021 від 17 березня 2021 року та № 6571/2022 від 22 квітня 2022 року він має набуті та суттєві проблеми із здоров`ям (ідіопатичний асептичний некроз кістки, ділянка таза та стегно двобічний асептичний остеонекроз головок стегнових кісток ІІ ст. із вираженим больовим синдромом). У зв`язку із цим він потребує лікування і протягом кількох найближчих місяців буде повністю не працездатний, а в майбутньому, велика вірогідність того, що буде обмежено працездатний. Крім того, на його фактичному утриманні перебуває не працездатна мама пенсіонер, яка отримує пенсію у розмірі 2 812 грн. 74 коп. А тому визначений судом розмір аліментів є непосильним зобов`язанням.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2022 року без змін.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 12).

Рішенням Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживання з матір`ю (а.с. 6).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2 618 гривень, з 1 липня 2 744 гривні, з 1 грудня 2 833 гривні.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що офіційно він не працевлаштований, постійного доходу не має. Крім того, на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери, які потребують фінансової підтримки.

Статтею 201 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Таким чином сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів тому, що його мати потребує матеріальної допомоги, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів свого матеріального становища, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки надані ним медичні документи не підтверджують, що він у встановленому законом порядку визнаний непрацездатним чи обмежено працездатним. Відтак ці обставини, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, відповідачем не доведені.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи, в межах заявлених ОСОБА_2 позовних вимог та вимог закону обґрунтовано визначив розмір аліментів на кожну дитину в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів не спростовують.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив надані сторонами докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2022 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

В. М. Луганська