ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3561/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ АК «Укргазбанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Мельникової І.Д., по цивільній справі за позовом ПАТ АК «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 у загальному розмірі 3664801,99 дол. США та 23800945,13 грн пені, яка складається з пені за прострочку погашення кредиту в сумі 16956872,78 грн, пені за прострочку погашення процентів у сумі 6 844 072,35 грн, непогашеного кредиту у сумі 2382796,72 дол. США та простроченої заборгованості по процентах у сумі 1282005,27 дол. США по Кредитному договору № 20 від 26.12.2007, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. 19.10.2009 за реєстровим № 5391, з початковою ціною продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90% від вартості предмета іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 26 грудня 2007 року був укладений кредитний договір №20 на суму 2644000 доларів США на строк з 26 грудня 2007 року по 25 грудня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи із 12,5% річних. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та іпотекодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008 р., відповідно до п.2.1.1. якого предметом іпотеки є нерухоме майно-житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6422,9 кв. м, житловою площею 2285,6 кв. м. (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться у АДРЕСА_2 . З дозволу банку квартири АДРЕСА_3 було виведено з іпотеки та відчужено власником. Відомості про іпотеку внесені до державного реєстру іпотек, реєстраційний № 7356523, що підтверджено Витягом з державного реєстру іпотек №19045058 від 09.06.2008. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний № 7356237, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 19044890 від 09.06.2008. Позичальник взяті зобов`язання не виконує з грудня 2008 року, тому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2010 по справі № 2-1404/10 та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2010 року по справі № 22-ц-0856/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1664543,02 грн, 2630252,33 дол. США. судові витрати у сумі 1700 грн та 120 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №31363558 від 22.02.2012 відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_2 на суму 1664543,02 грн та 2630252,33 дол. США. Постановою ВП №29965421 від 11.11.2011 відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_3 на суму 1664543,02 грн та 2630252,33 дол. США. Рішення суду боржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не виконується, примусові дії щодо виконання рішення суду позитивних наслідків не мають. Проценти за користування кредитними коштами та пеня продовжують нараховуватись, тому заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору станом на 11.11.13р. становить 3802286,09 дол. США та 23432303,42 грн пені. Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009, яке набрало чинності, договір іпотеки №16/9-Б, укладений 09.06.2008 визнаний недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек. 04 квітня 2012 року судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду від 11.09.2009 по справі № 2-9061 скасоване, в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено, відтак неправомірними з дати вчинення є зняття заборони відчуження предмету іпотеки та скасування запису про іпотеку у Державному реєстрі іпотек. Відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки поновлено, реєстраційний номер 12489264, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 36009183 від 14.05.2012. Відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також поновлено, реєстраційний номер 12488862, що підтверджено Витягом від 14.05.2012. №36008860. Як стало відомо, квартира АДРЕСА_4 була відчужена, її новим власником став ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМІЮ Глуховцевою Н.В. 19.10.2009 за реєстровим № 5391.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі АБ «Укргазбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права України (п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України), при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України), внаслідок чого судом були зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи і грубо порушують законні права та інтереси АБ «УКРГАЗБАНК».

Банк вважає, що дія Іпотечного договору 16/08-Б від 09.06,2008 р. розповсюджується і на квартиру АДРЕСА_5 , як відокремлену частку Предмету іпотеки багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 .

Послався на те, що суд першої інстанції на свій розсуд помилково інтерпретував норми чинного законодавства України та висновки колегії суддів Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 15.06.2021 в справі №922/2416/17.

Частина третя статті 3 ЦПК Українипередбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, згідно ст.ст. 128, 131 ЦПК України належним чином повідомлених про розгляд справи, що за змістом ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її подальшому розгляду, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частина перша статті 3765 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилом ч. 1 ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції установлено, що Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 26 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 20 на суму 2644000 доларів США на строк з 26 грудня 2007 року по 25 грудня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи із 12,5% річних.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та іпотекодавцями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008, відповідно до п. 2.1.1. якого предметом іпотеки є нерухоме майно-житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6422,9 кв. м, житловою площею 2285,6 кв. м. (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться у АДРЕСА_2 .

З дозволу банку квартири АДРЕСА_3 було виведено з іпотеки та відчужено власником. Відомості про іпотеку внесені до державного реєстру іпотек, реєстраційний №7356523, що підтверджено Витягом з державного реєстру іпотек №19045058 від 09.06.2008р.

Позичальник взяті зобов`язання не виконує з грудня 2008 року, тому Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2010 року по справі № 2-1404/10 та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2010 року по справі №22-ц-0856/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1664543,02 грн., 2630252,33 дол. США. судові витрати у сумі 1700 грн. та 120 грн.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6 422,9 кв. м, житловою площею 2 285,6 кв. м, (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться за адресою: АДРЕСА_2

Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, реєстраційний № 7356523, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 19045058 від 09.06.2008. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний № 7356237, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 19044890 від 09.06.2008.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 договір іпотеки № 16/9-Б було визнано недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.2009, посвідченого приватним нотаріусом Глуховцевою Н.В. за реєстровим № 5391, спірну квартиру було продано ОСОБА_1 .

Відповідно до договору дарування, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Звєрєвим А.М. за реєстровим № 1342, квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_1 .

04.04.2012 судовою колегією судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду від 11.09.2009 по справі № 2-9061 скасоване. В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до банку про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

Відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки поновлено, реєстраційний номер 12489264, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 36009183 від 14.05.2012. Відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також поновлено, реєстраційний номер 12488862, що підтверджено Витягом від 14.05.2012 № 36008860.

Так, пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки.

У відповідності до приписів п. 3.1.6 договору іпотеки «Іпотекодержатель/Банк» має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразового чи неодноразового прострочення Іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту або порушення інших умов кредитного договору, за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами.

Відмовляючи у задоволенні позову,районний суд своївисновки мотивував тим, що, оскільки відповідач набув право власності на спірне майно у період коли відомості про це майно не перебували у реєстрі заборон, тому відсутні підстави вважати, що ця особа набула обов`язки іпотекодержателя.

У ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).

Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.

Вищевикладене узгоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду України від 15.06.2021 по справі № 922/2416/17.

Районний суд на виконання вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України доцільно врахував вказані висновки суду касаційної інстації.

Позивач всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду доказів того, що відповідач є недобросовісним набувачем спірного майна, тобто, йому було або мало бути відомо щодо обтяження останнього іпотекою.

З огляду на те, що при ухваленні оскарженого рішення судом було дотримано вимог матеріального та процеуального права, доводи скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Судові витрати не перерозподіляються відповідно до норми ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, ч. 1 ст. 375, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ПАТ АК «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.