Справа № 317/281/22
Провадження № 2/317/573/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з під арешту, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Право власності набуте позивачем на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 711794 від 04.07.2011, державна реєстрація права власності на земельну ділянку проведена 14.08.2013. Позивач змушений звернутися до суду з даним позовом з причини того, що згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 281145094 від 25.10.2021 дізнався, що на належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1043 накладено арешт на підставі постанови, про арешт майна боржника, серія та номер : 56298325, виданий 12.09.2018, видавник: Заступник начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлана Вікторівна. Позивач вказує на те, що не має будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем, оскільки на нього не відкривалося виконавче провадження, відтак, позивач ні є ані боржником, ані стягувачем по будь-якому виконавчому провадженню, натомість накладений відповідачем арешт перешкоджає йому у його законних правах, а саме в обмежені його права розпорядитися своїм майном на свій розсуд. Також позивач вказує, що неправомірні дії державного виконавця, порушують його законні права на володіння належним йому майном та його розпорядження, внаслідок чого призводять до витрат позивачем додаткових незапланованих коштів. Вважаючи, що арешт у вигляді арешту накладений незаконно, тому позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд: скасувати постанову про арешт майна боржника, серія та номер : 56298325, виданий 12.09.2018, видавник: Заступник начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлана Вікторівна на належну мені на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043 розташованої на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та стягнути з відповідача усі судові витрати.

Позивач до суду не з`явився, про час та день повідомлявся належним чиномзаяви про відкладення розгляду справи не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши надані письмові докази по справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено наступне: згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 711794 від 04.07.2011 року позивач є власником земельної ділянки площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Право власності позивача на земельну ділянку площею 5,9279 га цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.08.2013.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 281144948 від 25.10.2021, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: ЗВП 56298325, виданий 12.09.2018, видавник: Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, накладено арешт на нерухоме майно, належне позивачеві на праві приватної власності, а саме - земельну ділянку площею 5,9279 га цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Крім того, суд звертає увагу на те, що на адресу суду відповідач не надав письмових доказів, які свідчили про відкриття по відношенню до позивача виконавчого провадження, внаслідок якого виникла б необхідність накласти арешт на належну позивачеві земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

За змістом ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в п. 16.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17 липня 1997р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [GC], №33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення у справі «Ентрік проти Франції» (Hentrichv. France) від 22 вересня 1994 року, серія А, №296-A, сс. 1920, п. 42).

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст. 319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст. 321, 383, 386 ЦК України, власник свого майна не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази встановив, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а вказаний арешт перешкоджає позивачеві в повному обсязі реалізувати позивачем право щодо розпорядження належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043 розташованої на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що

- державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника лише у встановленому цим Законом порядку.

Проте, Заступником начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світланою Вікторівною порушено такий порядок, оскільки накладено арешт на нерухоме майно, належне особисто позивачеві.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судом встановлено, що позивач не є боржником, або стягувачем у будь-якому виконавчому провадженні, відтак, дії державного виконавця - Дениско Світлани Вікторівни в особі - Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо накладення арешту на належну на праві власності земельну ділянку площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області є неправомірними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст. 12 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 56298325, виданий 12.09.2018, видавник: Заступник начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлана Вікторівна, накладеного на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області належної позивачеві на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.07.2011 року, з метою захисту прав власника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 223, 247, 261, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, буд.16а, ) про звільнення майна з під арешту - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про арешт майна боржника, серія та номер : 56298325, виданий 12.09.2018, видавник: Заступник начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлана Вікторівна на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:1043 розташованої на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Стягнути з Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін