Номер провадження 2/754/4593/22
Справа №754/6668/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання - Довгань Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, яка продовжує навчання, у розмірі 1; частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення 23-річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 від 30.07.2004. На момент народження дитини позивач та відповідач не перебували в шлюбі. За їх спільною заявою від 30.07.2004 поданою до відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві , відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільному сину виповнилося вісімнадцять років, він прописаний та проживає разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача. Позивачка не в змозі самостійно утримувати спільного сина, оскільки заробітна плата складала на основному місці роботи з січня по березень 2022 близько 8 000,00 грн. на місяць, інших доходів вона не має. Крім того з квітня по липень 2022 з позивачкою призупинено трудовий договір, доходу взагалі не було. Станом на серпень 2022 року ОСОБА_3 переведений на другий курс Державного торгівельно-економічного університету, факультет «Міжнародна торгівля та право», денна форма навчання на платній основі. Вартість відповідно до умов договору № 745 д/6к2021 про надання платної освітньої послуги складала 30 950,00 грн. за 2021 - 2022 навчальний рік за перший курс. Син навчається в університеті, займається спортом при університеті і потребує матеріальної допомоги як на життєдіяльність так і на навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування. Предоплату за навчання дитини за перший семестр 2022 - 2023 навчальний рік в сумі 15 475,00 грн. треба проводити на початку вересня 2022. Грошей на оплату навчання позивач не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, крім аліментів згідно рішення суду від 17.07.2018 у справі № 754/14161/17 - 1 00,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що складало 1 309,00 грн. на місяць станом на червень 2022, не надає.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши при цьому заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що остання просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. в той же час на адресу суду надав відзив в якому вказав, що за правилами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, до яких зокрема, належать: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У постанові Верховного Суду України від 06.08.2018 в справі № 748/2340/17 викладено висновок по застосуванню ст. 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, що перевищує вісімнадцяти, але менше двадцяти трьох; продовження навчання; існування потреби у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Відповідач вказав на той факт, що він є платником аліментів згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2017 по справі № 755/14613/17. Відповідно до судового наказу з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи з 27.09.2017. Вважає що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів в розмірі ј від всіх доходів є необгрунтованою та не підтверджена належними доказами. Відповідно до умов Договору № 745 д/6к2021 від 17.08.2021 вартість за рік навчання становить 30 950,00 грн. половина цієї суми становить 15 475,00 грн.. Оскільки СК України обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків, то відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів пропорційно половині вартості навчання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1 290,00 грн. (приклад розрахунку: вартість навчання : 12 місяців = аліменти в твердій грошовій сумі на місяць 15 457,00 грн : 12 місяців = 1 290,00 грн.

08.12.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що посилання відповідача на те, що він вже сплачує аліменти в розмірі 1/3 своїх доходів на двох неповнолітніх дітей слід зауважити, що вказана обставина не перешкоджає стягненню з відповідача аліментів на утримання своєї третьої дитини в розмірі 1/4 , адже відповідно до положень ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до ст. 128 КЗпП України у разі стягнення з боржника аліментів на неповнолітніх дітей максимальний розмір відрахувань із заробітної плати складає 70 відсотків. Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що він не погоджується також із способом стягнення аліментів, проте не наводить жодних аргументів для стягнення з нього аліментів саме в твердій грошовій сумі, а не у відсотках від доходів. Відповідач являється працездатним та має роботу, аліменти на інших своїх дітей сплачує у відсотках від доходу, а тому підстав змінювати заявлений позивачем в позовній заяві спосіб стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј усіх його доходів на утримання спільного сина на період його навчання на тверду грошову суму немає жодних підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, представник позивача у поданій до суду заяві не заперечував проти такого вирішення справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 від 30.07.2004. На момент народження дитини позивач та відповідач не перебували в шлюбі. За їх спільною заявою від 30.07.2004 поданою до відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві , відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільному сину виповнилося вісімнадцять років, він прописаний та проживає разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача. Позивачка не в змозі самостійно утримувати спільного сина, оскільки заробітна плата складала на основному місці роботи з січня по березень 2022 близько 8 000,00 грн. на місяць, інших доходів вона не має. Крім того з квітня по липень 2022 з позивачкою призупинено трудовий договір, доходу взагалі не було. Станом на серпень 2022 року ОСОБА_3 переведений на другий курс Державного торгівельно-економічного університету, факультет «Міжнародна торгівля та право», денна форма навчання на платній основі. Вартість відповідно до умов договору № 745 д/6к2021 про надання платної освітньої послуги складала 30 950,00 грн. за 2021 - 2022 навчальний рік за перший курс. Син навчається в університеті, займається спортом при університеті і потребує матеріальної допомоги як на життєдіяльність так і на навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування. Предоплату за навчання дитини за перший семестр 2022 - 2023 навчальний рік в сумі 15 475,00 грн. треба проводити на початку вересня 2022. Грошей на оплату навчання позивач не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, крім аліментів згідно рішення суду від 17.07.2018 у справі № 754/14161/17 - 1 00,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що складало 1 309,00 грн. на місяць станом на червень 2022, не надає.

Відповідно до частини 10 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом вказаної норми закону, позивач має право на звернення до суду з даним позовом, як дитина, яка продовжує навчання.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що син на даний час навчається, суд вважає доведеним, що він потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та враховувати матеріальне становище сторін. При цьому, суд має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Оскільки син позивачки у справі досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовжує навчання; потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; а відповідачем Відповідач вказав на той факт, що він є платником аліментів згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2017 по справі № 755/14613/17. Відповідно до судового наказу з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи з 27.09.2017 не спростовується повністю можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання сина; суд дійшов висновку, що останній повинен на рівні з матір`ю дитини приймати участь в утриманні повнолітнього сина, який навчається, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище позивача, який є здоровим; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим, працездатним чоловіком.

Водночас, суд зважає на те, що позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти саме у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, хоча відповідно до вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаних обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 СК України, зазначених норм матеріального права, беручи до уваги відсутність даних про сталий дохід відповідача, а також на той факт, що він є платником аліментів згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2017 по справі № 755/14613/17. Відповідно до судового наказу з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи з 27.09.2017, також зважаючи на судову практику, що склалася у даній категорії справ, суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.08.2022 і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є співмірним і таким, що якнайкраще забезпечить інтереси позивача, та, водночас, не стане надмірним тягарем для батька у понесених витратах.

У задоволенні решти позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У порядку ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити рішення суду в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене та керуючись Конвенцією ООН про права дитини, статтями 7, 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 2-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.08.2022 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі - 992,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 28.12.2022 року.

Суддя: Н.Г.Таран