13 грудня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину (кримінального правопорушення),
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; кримінальне провадження закрито; стягнуто з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 6 765 гривень 04 копійки та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, у справі № 712/6626/17 апеляційні скарги потерпілого - ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2 задовлено частково; вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 змінено, скасовано даний вирок в частині розв`язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та в цій частині призначено новий судовий розгляд в цивільного судочинства; виключено з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 рішення суду про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі; на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнено ОСОБА_2 від покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Чекаси від 13 листопада 2019 року у зв`язку з закінченням строку давності.

21 лютого 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу було передано на розгляд судді Соснівського районного суду м.Черкаси Борєйко О.М.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 беезня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; кримінальне провадження закрито; стягнуто з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 6 765 гривень 04 копійки та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, у справі № 712/6626/17 апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2 задоволено частково; вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 змінено, скасовано даний вирок в частині розв`язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та в цій частині призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства; виключено з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 рішення суду про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі; на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнено ОСОБА_2 від покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Чекаси від 13 листопада 2019 року у зв`язку із закінченням строку давності.

ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 10 січня 2015 року, близько 09 години 10 хвилин на території автомобільного ринку за адресою: м. Черкаси, вул Ярославська, відповідач умисно наніс позивачу удар кулаком правої руки в нижнюю ліву частину обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав. Після цього відповідач умисно наніс позивачу ще два удари в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, забитих ран нижньої губи, забоїв з набряками, крововиливів та саден м`яких тканин голови, які, згідно висновку судово - медичної еrcпертизи № 1177 від 24 червня 2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» та був змушений понести витрати на медичні засоби та лікарські препарати.

Загальна сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди становить 6 765 гривень 04 копійки, що складається з витрат на лікування, в тому числі надання стоматологічних послуг з відновлення пошкодженого відповідачем зубного протеза та зуба позивача; витрат, пов`язаних з ремонтом пошкодженого відповідачем автомобіля; витрат на придбання окулярів замість пошкоджених відповідачем, оскільки позивач має вади зору; недоотриманого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності внаслідок вчинення кримінального правопроушення; витрат на пальне, пов`язаних з проїздом позивача до місця лікування та до правоохоронних органів

Крім того, позивач в своїй позовній заяві зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку останнім оцінено в сумі 100 000 гривень, оскільки злочин був вчинений відповідачем в громадському місці в присутності значної кількості людей, в тому числі і колег позивача, в присутності яких позивач спричиняв позивачу тілесні ушкодження, ображаючи при цьому відповідача нецензурною лайкою та принижуючи його, примушуючи останнього називати самого себе «брудними словами», якими при цьому сам також називав позивача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2022 року призначено судово-психологічну експертизу для визначення розміру моральної шкоди, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського найково - дослідного експертно криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року, складеного за результатами проведення судової експертизи на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2022 року у справі № 712/1664/20, розмір моральної шкоди за завдані страждання, спричинені від дій ОСОБА_2 , з урахуванням тих подій, що відбулися, які є психотравмувальними для підекспертного, може складати 27 мінімальних заробітних плат, розмір якої встановлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду. Рішення, щодо визначення розміру компенсації завданих ОСОБА_1 моральних страждань, є прерогативою суду.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Просив при ухваленні рішення суду врахувати висновок старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року. Проти відкладення розгляду справи заперечив. Зазначив, що справа за клопотаннями відповідача та його представників відкладалась неодноразово, представниками відповідача у справі є два адвоката Заволокін О.О. та Черниш І.Г.; відповідач та/або його представники неодноразово приймали участь в судових засіданнях, ознайомлювались з матералами справи; відзиву на позовну заяву суду не надали; доказів в передачений статтею 83 ЦПК строк не надали; судово психологічну експертизу було призначено в судовому засіданні, на якому був особисто присутнім відповідач, який особисто наполягав на її призначенні; доказів перебування представників відповідача у складі Збройних Сил України матеріали справи не містять; відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач та представники відповідача адвокати Заволокін О.О. та Черниш І.Г. в черговий раз не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином; відзиву на позовну заяву не надали. Відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням позивача та його представників в складі Збройних Сил України, доказів перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в складі Збройних Сил україни суду не надав.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явилась, відзиву чи заперечень на позовну заяву не надала.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та висновок старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньоо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставіповно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; кримінальне провадження закрито; стягнуто з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 6 765 гривень 04 копійки та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, у справі № 712/6626/17 апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2 задоволено частково; вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 змінено, скасовано даний вирок в частині розв`язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та в цій частині призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства; виключено з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 рішення суду про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі; на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнено ОСОБА_2 від покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Чекаси від 13 листопада 2019 року у зв`язку із закінченням строку давності.

ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

10 січня 2015 року, близько 09 години 10 хвилин на території автомобільного ринку за адресою: м. Черкаси, вул Ярославська, відповідач умисно наніс позивачу удар кулаком правої руки в нижнюю ліву частину обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав. Після цього відповідач умисно наніс позивачу ще два удари в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, забитих ран нижньої губи, забоїв з набряками, крововиливів та саден м`яких тканин голови, які, згідно висновку судово - медичної еrcпертизи № 1177 від 24 червня 2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповіднодо ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, «шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи…

Статтею 1195 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо у потерпілого, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується висновком МСЕК, вони компенсуються відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду.

При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість».

Згідно виписки з історії хвороби № 532 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 10 січня 2015 року по 15 січня 2015 року. Діагноз: «Закрита ЧМТ: Струс головного мозку. Забої м`яких тканин голови.».

Згідно висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово медичної еспертизи» № 1177 від 26 червня 2015 року «у ОСОБА_1 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забиті рани нижньої губи, заої з набряками, крововиливами та саднами м`яких тканин голови.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про ппизначення експертизи та відносяться до категорі легких тілесних ушкодень, що спричинили короткочасний роляд здоров`я.

ОСОБА_1 міг отримати тілесні ушкодження при обставинах, вказаних в протоколі про ведення слідчого експетименту від 04.02.2015р. за його участю.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач в період з 10 cічня 2015 року по 15 січня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» в нерохірургічному відділенні.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кона сторона повинна довести ті обставини, на які овна посилається, якна пілставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими уачсниками справи ( ч.5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають одкази безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, наежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування.

Позивач в цивільному позові зазначає, що загальна сума спричиненої матеріальної шкоди становить 6 765 гривень 04 копійки, що складається з витрат на лікування, в тому числі надання стоматологічних послуг з відновлення пошкодженого відповідачем зубного протеза та зуба позивача; витрат, пов`язаних з ремонтом пошкодженого відповідачем автомобіля; витрат на придбання окулярів замість пошкоджених відповідачем, оскільки позивач має вади зору; недоотриманого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності внаслідок вчинення кримінального правопроушення; витрат на пальне, пов`язаних з проїздом позивача до місця лікування та до правоохоронних органів

В обгрунтування заявлених позовних вимог, позивачем надано суду наступні документи про фактично понесені останнім витрати на лікування та відновлення речей:

в тому числі:

витрати, понесені позивачем в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» в період з 10 січня 2015 року по 15 січня 2015 року, під час перебування останнього на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні:

- чек № 0065 від 14 січня 2015 року на суму 33 гривні 30 копійок (лікарські засоби, медичні препарати);

- чек № 0010 від 11 січня 2015 року на суму 30 гривень 65 копійок (лікарські засоби, медичні препарати);- чек № 0056 від 13 січня 2015 року на суму 07 гривень 35 копійок (лікарські засоби, медичні препарати);

- заява від 1 січня 2015 року про покриття витрат на надання медико санітарної допомоги в сумі 50 гривень 00 копійок;

- чек № 0079 від 10 січня 2015 року на суму 201 гривня 93 копійки (лікарські засоби, медичні препарати);

- товарний чек №3814 від 10 січня 2015 року на суму 64 гривні 00 копійок (плівка рентгенівська);

- квитанція Черкаського відділення КТ ТОВ «Скен Лайф» до прибутового кассового ордеру № 79 від 12 січня 2015 року на суму 550 гривень -00 копійок ( КТ головного мозку);

витрати, повязані з наданням стоматологічних послуг повязаних з відновленням пошкоджених відповідачем внаслідок вчинення кримінального правопорушення зубного протеза та зуба позивача:

- квитанція № 36 від 21 січня 2015 року на суму 290 гривень (стоматологічні послуги);

витрати, пов`язані з ремонтом пошкодженого відповідачем автомобіля позивача:

- товарний чек № 19/01 від 19 січня 2015 року на суму 135 гривень 00 копійок (послуги з ремонту бампера автомобіля);

Витрати, повязані з придбанням окулярів позивачем замість пошкоджених відповідачем окулярів позивача:

- товарний черк № -000000062 від 01 лютого 2015 року на суму 4400 гривень (придбання окулярів).

Крім того, до позовної заяви позивачем надано кілька чеків на придбання пального в тому числі в період перебування останнього на стаціонарному лікуванні (10 січня 2015 року, 12 січня 2015 року) та в лютому 2015 року (04 лютого 2015 року, 10 лютого 2015 року, 24 лютого 2015 року) на загальну суму 796 гривень 77 копійок. При цьому позивачем не доведено належним достатніми доказами необхідність користування автомобілем в період перебувння останнього на стаціонаному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради», оскільки, згідно наданих позивачем документів, всі, лікарські засоби та медичні препарати останнім були придбані в аптечних закладах, розташованих на території КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради», всі медичні послуги отримані в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради».

Крім того, позивачем не доведено належними достатніми доказами факт понесення останнім витрат на пальне в лютому 2015 року саме на проїзд до органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 та до місця лікування, а не на інші цілі, оскільки матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів призначення позивачу лікування після виписки його 15 січня 2015 року з нейрохірургічного відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради».

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, в розмірі 5965 гривень 27 копійок; вимоги позивача про відшкодування позивачем понесених позивачем витрат на пальне в сумі 796 гривень 77 копійок задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач в своїй позовній заяві зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку останнім оцінено в сумі 100 000 гривень, оскільки злочин був вчинений відповідачем в громадському місці в присутності значної кількості людей, в тому числі і колег позивача, в присутності яких позивач спричиняв позивачу тілесні ушкодження, ображаючи при цьому відповідача нецензурною лайкою та принижуючи його, примушуючи останнього називати самого себе «брудними словами», якими при цьому сам також називав позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини останньої.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховую висновки щоо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 357/14357, «визначаючи розмір морального відшкодування, суди попередніх інстанцій врахували обсяг заподіяної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, що згідно з висновком судової психологічної експертизи, призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, рахувавши всі обставини конкретної справи, глибину моральних страждань, висновок судової психологічної експертизи, належним чином обґрунтував розмір стягнутої моральної шкоди».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2022 року призначено судово-психологічну експертизу для визначення розміру моральної шкоди, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського науково - дослідного експертно криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року, складеного за результатами проведення судової експертизи на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2022 року у справі № 712/1664/20, розмір моральної шкоди за завдані страждання, спричинені від дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 , з урахуванням тих подій, що відбулися, які є психотравмувальними для підекспертного, може складати 27 мінімальних заробітних плат, розмір якої встановлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду. Рішення, щодо визначення розміру компенсації завданих ОСОБА_1 моральних страждань, є прерогативою суду.

Враховуючи викладене, згідно висновку старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року, розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу, може становити 180 900 гривень (27 х 6700 гривень).

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у перебачених цим Кодексом випадках.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України та згідно висновку старшого судового експерта відділу досліджень у сфері інформаційних технологій Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. № CE-19/124-22/8610-ПС від 13 жовтня 2022 року, складеного за результатами проведення судової експертизи на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2022 року у справі № 712/1664/20, вимоги позивача про стягнення з відпвідача моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень підлягають задоволенню.

Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 29 серпня 2022 року, позивачем понесені витрати, пов`язані з проведенням Черкаським НДЕКЦ МВС України судової психологічної експертизи в сумі 9 152 гривні 05 копійок.

Відповідно до п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при звернення до суду з вказаною позовною заявою.

Враховучи викладене, з ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок..

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1176, 1192 Цивільного кодексу України, згідно ст. 128 КПК України та керуючись ст.ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 263, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину (кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 5965 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 27 (двадцять сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, та витрати, пов`язані з проведенням судової психологічної експертизи в сумі 9 152 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят дві) гривні 05 (п`ять ) копійок.

В іншй частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) гривень 80 (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 15 грудня 2022 року та проголошений о 12 годині.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Борєйко