П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/14704/21

Провадження № 22-ц/4815/663/22

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Галінська В.В.

Час, дата і місце постановлення ухвали суду

першої інстанції (повним текстом): о 15 год. 30 хв.

15 лютого 2022 року в м. Рівне Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грабовського Віталія Анатолійовича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання "Форт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд"; про усунення перешкод в користуванні майном,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року в суд звернулася ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання "Форт" (далі - АО "Форт"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" (далі - ТОВ " Приват Євробуд"); про усунення перешкод в користуванні майном, в якому просила виселити відповідача з нежитлового приміщення площею 35,0 м2., що на третьому поверсі, офіс №19, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, а також призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 08 вересня 2021 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грабовського В.А. про витребування доказів задоволено.

Витребувано в АО "ФОРТ" оригінал акту приймання передачі від 30 червня 2021 року укладеного між АО "ФОРТ" та ТОВ "Приват Євробуд".

Витребувано в ТОВ "Приват Євробуд" оригінал акту приймання передачі від 30 червня 2021 року укладеного між АО "ФОРТ" та ТОВ "Приват Євробуд".

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2021 року підготовче провадження у справі за закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09:30 год. 17 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін.

01 лютого 2022 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Грабовським В.А. було подано клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи необхідність вчинення такої процесуальної дії, покликався на поданий відповідачем відзив, в якому вказано, що 30 червня 2021 року ТОВ "Приват Євробуд" та АО "Форт" склали акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого відповідачем повернуто ТОВ "Приват Євробуд" нежитлове приміщення, площею 35,0 м2, на третьому поверсі, офіс № 19, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто АО "Форт" добровільно звільнила приміщення, яке є предметом спору, а тому обставини, які існували до подання позовної заяви, зникли.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грабовського В.А. задоволено.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до АО "Форт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ТОВ "Приват Євробуд" про усунення перешкод у користуванні майном закрито.

Повернено ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 гривень, який сплачений на р/р UA0017527, МФО 899998, код отримувача 38012494, на підставі квитанції про сплату No88165 від 19 липня 2021 року.

Клопотання представника АО "Форт" - адвоката Іващенко І.І. про стягнення з позивача понесених на правничу допомогу витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АО "Форт" 3 150 гривень витрат, що понесені на правничу допомогу.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

На ухвалу суду представником позивача подано апеляційну скаргу, де він покликався на її незаконність та необґрунтованість в частині стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про відсутність підстав для визнання дій сторони позивача необґрунтованими, оскільки звернення до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть вказувати на зловживання ним своїми правами, бути необґрунтованими та спонукати до відшкодування відповідачу понесених на правничу допомогу витрат. Вважав за необхідне застосувати при вирішенні відповідного процесуального питання викладених у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року висновків. Посилався на нехтування місцевим судом засад розумності та неминучості витрат при вирішенні питання щодо їхнього розподілу. На переконання заявника, АО "Форт" було в змозі врегулювати спір в досудовому порядку, зокрема, виселитись та змінити місце реєстрації, чим позбавити сторін потреби забезпечувати захист своїх прав та нести витрати на правничу допомогу. Однак така бездіяльність призвела до судового спору.

З наведених підстав просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині стягнення з позивача на користь відповідача 3 150 гривень витрат на правничу допомогу та прийняти у відповідній частині нове судове рішення, яким в стягнення таких витрат відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано, хоча про таке право було роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 березня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому колегією суддів не переглядатиметься ухвала місцевого суду в іншій частині, крім відшкодування відповідачу понесених на правничу допомогу витрат.

Постановляючи ухвалу оскаржуваній частині, суд попередньої інстанції керувався тим, що до відзиву на позов було додано акт приймання-передачі спірного приміщення, відповідно до якого АО "Форт" 30 червня 2021 року повернув ТОВ "Приват Євробуд" приміщення площею 35,0 м2 на третьому поверсі, офіс АДРЕСА_1 . Тому жодних перешкод в користуванні майном, що належить позичу, відповідач не чинить, тоді як 19 липня 2021 року представником ОСОБА_1 пред`явлено позов про усунення перешкод в користуванні цим майном. При цьому, незважаючи на те, що представнику позивача про складення акту приймання-передачі спірного приміщення стало відомо з дати отримання відзиву на позов, проте з того часу по лютий 2022 року ним не заявлялось клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, відбувались судові засідання, що спричинило витрати АО "Форт", понесені ним на правничу допомогу.

Частинами 5, 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Правовою нормою, до якої відсилає попередня, передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначене вказує, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень. Тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених відповідачем судових витрат йому необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 10.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним процесуальним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості самого позову.

Між тим, очевидно, що звернення до суду не було необґрунтованим, адже на той час позивач не володів інформацією, що згодом спонукала до закриття провадження у справі, а саме про добровільне залишення відповідачем спірного приміщення, доказом чого був акт приймання-передачі від 30 червня 2021 року, укладений між АО "Форт" та третьою особою.

Як правильно на посилається заявник, незважаючи на те, що відповідачу наприкінці червня 2021 року надсилався лист-вимога про звільнення спірного нерухомого майна, проте ОСОБА_1 про добровільне усунення порушень права власності повідомлено не було, а це надавало обґрунтовані підстави для звернення до суду за захистом своїх цивільних прав, позаяк про відсутність предмету спору позивач не був обізнаний.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, неподання ОСОБА_1 заяви про закриття провадження у справі після того, як в ході її розгляду стало відомо про відсутність предмету спору, не можна вважати зловживанням процесуальними правами.

Частиною 2 ст.44 ЦПК України визначено перелік дій, які можуть трактуватись судом як зловживання процесуальними правами в залежності від конкретних обставин. Так, даний перелік не є вичерпним, однак він дає обґрунтовані припущення для того, що саме неподання заяви по суті, чи заяви з процесуальних питань, як у даному випадку, не є зловживанням процесуальними правами, а лише диспозитивним правом учасника судового процесу.

На думку апеляційного суду, неподання заяви про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України не спонукало до покладення на позивача обов`язку з відшкодування відповідачу понесених витрат на правничу допомогу й через те, що за відповідних обставин суд міг здійснити таку процесуальну дію з власної ініціативи та без будь-яких заяв сторони.

Тому висновки місцевого суду про необґрунтованість дій позивача, що спонукає до відшкодування понесених відповідачем судових витрат відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Підставою для скасування оскаржуваної ухвали в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача понесених на правничу допомогу витрат відповідно до пунктів 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є недоведеність встановлених судом обставин справи, які визнано встановленими, та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення вказаного питання.

Керуючись ст.ст. 367-368, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грабовського Віталія Анатолійовича задовольнити.

Скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання "Форт" 3 150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень витрат на правничу допомогу.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання "Форт" витрат на професійну правничу допомогу.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків