РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022

м.Харків

Справа № 639/7352/21

провадження 2/639/715/22

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариствоз обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «Фінансова компанія «Маніту» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за період з 02.11.2018 по 01.11.2021 у розмірі 6 673,51 долари США та судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/2003/840-К/50 на суму 18700 доларів США з оплатою 15,5% річних. 21.07.2005 укладено кредитний договір № 6/1/2005/840-К/238 на суму 20000 доларів США, з оплатою по відсотковій ставці за користування кредитом-16% річних. На забезпечення виконання кредитних обов`язків укладені договори застави від 29.10.2003, іпотеки від 21.07.2005. договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 . У подальшому ВАТ КБ «Надра» передав ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги за зазначеними договорами. 16.10.2020 за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» продало права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» за кредитними договорами з ОСОБА_1 .

Загальний розмір основної заборгованості за кредитними договорами станом на 16.10.2020, як вказує позивач, складає 74 138,86 доларів США, з яких 24 966,17 доларів США-тіло кредиту, 49 172,69 долари США- відсотки за користування кредитними коштами. Оскільки боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинні сплатити 3% річних від простроченої суми за останні три роки.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не сповістили, правом на подання відзиву на позов не скористалися. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

19 жовтня 2003 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/2003/840-К/50 про надання кредитних коштів в сумі 18700 доларів США, строком користування по 25.10.2013 включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 15,5% річних. В забезпечення зобов`язань за договором укладено 29.10.2003 договір застави нерухомості- трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , договір поруки з ОСОБА_2 -дружиною ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 21 липня 2005 р. між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/1/2005/840-К/238, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 20 000 доларів США на споживчі цілі, зі строком повернення кредиту до 20.07.2010 р., сплатою за користування кредитом 16% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, ОСОБА_1 передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . ВАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 6/1/2005/840-П/29.

16.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ( правонаступник ПАТ КБ «Надра» за вказаними договорами) уклав договір купівлі-продажу прав вимоги № 16.10.2020/3 з ТОВ «Фінансова компанія «Маніту». Права кредитора за кредитними договорами перейшли до покупця у повному обсязі. Як вбачається з реєстру прав вимоги, що відчужуються покупцю згідно договору купівлі-продажу, розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором № 6/4/2003/840-К/50 від 29.10.2003 складає 34 623,93 долара США, у тому числі заборгованість по тілу кредиту-11 740,35 доларів США, заборгованість за відсотками-22 883,58 доларів США. За кредитним договором № 6/1/2005/840-К/238 від 21.07.2005 заборгованість становить 41 936,07 доларів США, з яких 13 225,82 доларів США-заборгованість по тілу кредиту, 26 289,11 доларів США- заборгованість за відсотками. Договором про відступлення прав за договором іпотеки № 6/1/2005/840-1/240 передано право вимоги за кредитними договорами, що укладені між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , виконання зобов`язань за яким забезпечено договором застави, іпотекою, з переходом ТОВ «ФК «Маніту» сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договорами забезпечення, включаючи право звернення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета обтяження іпотекою.

Позивачем 20.10.2020 були надіслані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повідомлення про перехід права вимоги за кредитними договорами від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгурп» до ТОВ «ФК «Маніту», а 03.11.2020 також вимоги про наявність непогашеної заборгованості станом на 16.10.2020, яку необхідно погасити протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. Відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконали.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За положеннями ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Водночас річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання.

При обрахунку трьох процентів річних за основу може братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

На підтвердження розміру заборгованості за кредитними договорами позивачем надано реєстр прав вимоги , що є додатком до договору купівлі-продажу № 16.10.2020/3 від 16.10.2020.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини,які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.1, 2 ст. 77 ЦПК).

Всупереч вимогам закону, позивачем не надано належних доказів на підтвердження дійсної заборгованості за кредитними договорами, виписки з особових рахунків позичальника ОСОБА_1 , отже не доведено розмір заборгованості, а тому неможливо перевірити правильність обчислення заявленої суми.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованостіпо тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З огляду на зазначені обставини суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, вказаної у додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 , 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимогТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» ( , м.Харків, м-н Конституції, 1, під`їзд 6 оф.66-16);

Відповідачі- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_2 );

ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 21.02.2022.

СУДДЯ -