Справа № 168/698/22
Провадження № 2-н/168/12/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

21 грудня 2022 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Сухоручко Ю.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Волиньгаз збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Ознайомившись з заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Ч.1 ст.161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що заявлена у відповідності до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України до стягнення сума має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Як вбачається з поданої заяви, ТОВ «Волиньгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 2965,20 грн.

При цьому, з копії фінансового стану встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги з постачання природного газу заявником нараховувалась за період з травня 2019 року по жовтень 2022 року. Із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся у грудні 2022 року. У поданій суду заяві ТОВ «Волиньгаз збут» не зазначає період за який утворилася заборгованість по сплаті за надані послуги з постачання природного газу, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником строку позовної давності.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Таким чином, із поданих заявником документів неможливо встановити чи з моменту виникнення права вимоги не пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити ТОВ «Волиньгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 2965,20 грн.

Крім того, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до положень ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України заявнику необхідно роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.160,163,165,166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Наказне провадження, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко