Справа № 510/2489/21
Провадження 2/510/13/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.22 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області/ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючих документів/заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області/, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 1997 року, заявник отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (серія ІV-ОД № 065488) площею 3,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території Болградського району Одеської області. Однак відомості про особу якій видано вищевказаний державний акт, помилково записані як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 15 січня 1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області прізвище заявника зазначене « ОСОБА_2 ».

Заявник має намір належним чином оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку, шляхом присвоєння кадастрового номеру, з приводу чого звернулась до відповідної землевпорядної організації, де і були виявлені розбіжності у зазначенні прізвища заявника, та порекомендовано звернутись із заявою до суду.

З огляду на вищевикладене, заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Заявник у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Урум А.Д. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК № 527) до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі заявника.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеської області до судового засідання не з`явився, клопотань або заяв надано не було.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 19 серпня 1997 року, заявник отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (серія ІV-ОД № 065488) площею 3,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території Болградського району Одеської області. Однак відомості про особу якій видано вищевказаний державний акт, помилково записані як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 15 січня 1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області прізвище заявника зазначене « ОСОБА_2 ». Зазначені відмінності у записах прізвища заявника були здійснені внаслідок орфографічної помилки, що в подальшому призвело до помилки у зазначенні прізвища заявника у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку (серія ІV-ОД № 065488). Вказані розбіжності не дозволяють заявнику вирішити ряд юридичних питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи нищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Усунення вказаної помилки є неможливим в позасудовому порядку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, усі пояснення заявника, викладені нею у заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому її вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Заяву ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області/ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) правовстановлюючого документу, а саме Державного акту серії ІV-ОД № 065488 на право приватної власності на землю, виданого 19 серпня 1997 року на підставі розпорядження Болградської державної адміністрації Одеської області від 17 липня 1997 року № 422, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 390.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін