Справа № 159/3201/22
Провадження № 2-о/159/130/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чалого А.В.

при секретарі Ворожко А.Л.

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення належності особі правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з заявою, в якій просить встановити факт належності його матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 наступних документів: реєстраційного посвідчення на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 03.05.1994 року; технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 26.05.1994 року; будинкової книги А №96415, виданої 27.08.2009 року для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 ; ордера №38, виданого 13 квітня 1971 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради на право заняття квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначив, що є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Заявник стверджує, що являється єдиним її спадкоємцем. На момент смерті матері був зареєстрований та проживав з нею в вищезазначеній квартирі. З метою оформлення спадкових прав він звернувся до нотаріуса, який йому повідомив про розбіжність написання прізвища спадкодавця, його матері, в правовстановлюючих документах на квартиру, а саме: реєстраційному посвідченні, виданому ВОБТІ 03.05.1994 року; технічному паспорті, виданому ВОБТІ 26.05.1994 року; будинковій книзі, виданій 27.08.2009 році прізвище матері зазначено як « ОСОБА_4 », з написанням прізвища в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть - прізвище матері зазначено як « ОСОБА_5 ».

Заявник вказує, що така розбіжність позбавляє його можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері, а встановлення факту належності документів потрібне йому для захисту його прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 19 вересня 2022.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, надав пояснення згідно обставин, викладених у заяві.

Представник заявника заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши думку учасників судового засідання, які не заперечували проти розгляду заяви у відсутності представника заінтересованої особи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті у відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами по справі, що заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 .

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була зареєстрована спадкова справа, № витягу 69726988.

Згідно цього ж витягу, встановлено, що заявник звернувся до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав 11.08.2022

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 30травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої.

В судовому засіданні встановлено, що звернення заявника до суду пов`язано зі спором про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому суд дійшов висновків про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки з матеріалів справи вбачається спір про право, що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст.259, 264, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення належності особі правовстановлюючих документів - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику та заінтересованим особам їх право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Волинському апеляційному суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 23.09.2022.

Головуючий:А. В. Чалий