Справа № 167/8/22 Головуючий у 1 інстанції: Гармай І. Т.
Провадження № 22-ц/802/1037/22 Категорія: 68 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Черняк О. В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу покликаючись на такі обставини.

У період з травня 2011 року по 26 листопада 2021 року позивач з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 ., за зазначеною адресою зареєстрована не була, оскільки пенсія, яку вона отримувала в розмірі 4880 грн могла вплинути на отримання субсидії ОСОБА_5 , як власником будинку.

За час проживання з ОСОБА_5 ними спільно було придбане майно, яке зареєстроване за останнім. Вона своїми коштами та працею брала участь у ремонті будинку після пожежі, за спільні кошти куплено необхідні меблі та побутову техніку,трактор за 60000 грн та автомобіль марки «Жигулі» за 55000 грн.

Вона витрачала кошти на лікування ОСОБА_5 після проведеної операції, оскільки його пенсії не вистачало.

Відповідачі батька в лікарні жодного разу не провідали, станом його здоров`я не цікавились, коштів на лікування батька не давали.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу їй необхідно для реалізації права передбаченого ст. 74 Сімейного кодексу України.

Рішенням Рожищенського районного суду від 29 вересня 2022 року позов задоволено.

Постановлено встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з травня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 496 гривень 20 копійок судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Зазначають, що суд надав неправильну правову оцінку обставинам справи, наданим доказам.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, вважає, що суд повно встановив обставини справи та взяв до уваги покази свідків, як підтвердили доводи позивача щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 2021 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а. с. 64 Т. 1).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 2 встановлено, що 08 вересня 1982 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , актовий запис № 32, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а. с. 34-35, 65 Т. 1).

30 травня 2008 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , актовий запис № 34, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 7 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а. с. 36-37, 66 Т. 1).

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 28 травня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розірвано (а. с. 8 Т. 1).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дочками ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 відповідно (а. с. 62-63 Т. 1).

З копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна встановлено, що Ѕ частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 , а Ѕ частка згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Рожищенською державною нотаріальною конторою від 04 червня 1997 року № 1-769 належить ОСОБА_9 . Загальна площа будинку становить 112,1 кв.м, з яких: 60 кв.м житлова, 51,3 кв.м - допоміжна. У 2009 році до житлового будинку була добудована прибудована «а-4» (а. с. 71-76 Т. 1).

З копії будинкової книги для прописки(реєстрації) громадян встановлено, що ОСОБА_5 , 1942 року народження був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один (а. с. 84-86 Т. 1).

Згідно з рішенням Топільненської сільської ради Рожищенського району від 24 грудня 2008 року № 22/8 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,32 га, яка знаходиться в с. Дмитрівка (а. с. 78 Т. 1).

З відповіді територіального сервісного центра МВС № 0741 встановлено, що 07 травня 2008 року за ОСОБА_5 був зареєстрований транспортний засіб «ВАЗ-2104», дата перереєстрації 26 грудня 2020 року (а. с. 139 Т. 1).

З копії полісу № АВ/ 4265303 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів встановлено, що 21 серпня 2012 року ОСОБА_5 був застрахований транспортний засіб «ВАЗ-2104», номерний знак НОМЕР_6 , 1996 року випуску (а. с. 89 Т. 1).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , 28 травня 2021 року автомобіль «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_8 зареєстровано за ОСОБА_5 (а. с. 88 Т. 1)

З матеріалів справи, пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2011 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 сталася пожежа.

З повідомлення Волинської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта» від 15 квітня 2022 року № 101 встановлено, що 13 листопада 2010 року з ОСОБА_5 укладено договір страхування нерухомого майна (будинку) МТ 0703579, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Термін дії договору становив з 17 листопада 2010 року по 16 листопада 2011 року. Вказаний договір був чинний на дату виникнення страхового випадку пожежі, що трапилась 06 травня 2011 року.

Відповідно до умов договору згідно страхового акта № 114-03-М від 17 червня 2011 року та заяви ОСОБА_5 від 10 травня 2011 року проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 2748 грн. Оплату згідно реєстру № 11/07-11-2/046 проведено 30 серпня 2011 року на рахунок АТ «Райффайзен банк Аваль», отримувач ОСОБА_5 (а. с. 181 Т. 1)

З товарних чеків, виданих ФОП ОСОБА_10 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 були доставлені 12 травня 2020 року цемент та клей під плитку «Церезіт» на загальну суму 900 грн, 14 червня 2021 року цемент 500, клей під плитку «Церезіт» та унітаз на загальну суму 1880 грн (а. с. 127 Т. 1).

З довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 квітня 2022 року встановлено, що ОСОБА_5 знаходився на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління ПФУ у Волинській області (Рожищенський та Ківерцівський райони) та отримував пенсію за віком. За період з травня 2011 року по листопад 2021 року ОСОБА_5 всього отримав 390004,43 грн (а. с. 165-170 Т. 1)

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління ПФУ у Волинській області (Рожищенський та Ківерцівський райони) та отримує пенсію за віком. За період з травня 2011 року по листопад 2021 року ОСОБА_1 всього отримала 306720, 01 грн (а. с. 171-176 Т. 1)

Позивач ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2021 року по 31 січня 2022 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Набуток» отримала дохід в розмірі 15279,50 грн (а. с. 126 Т. 1).

Станом на 01 листопада 2021 року заборгованість за розподіл (доставку) природного газу по особовому рахунку НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_2 відсутня, що підтверджується довідкою виданою Ковельським відділенням АТ «Волиньгаз» № 03339459 (а. с. 177 Т. 1).

З копії виписного епікризу № 2935 вбачається, що з 19 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року ОСОБА_5 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради (а. с. 194 Т. 1).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 були знайомі з молодих років.

Після того, як кожен із них розірвав шлюб, підтримували стосунки.

Після пожежі, яка сталася в будинку ОСОБА_5 у травні 2011 року, позивач та ОСОБА_5 вирішили проживати однією сім`ю, як чоловік та жінка, та проживали так до смерті ОСОБА_5 .

Факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, між позивачем та ОСОБА_5 з травня 2011 року по 26 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 підтвердили свідки ОСОБА_11 яка є племінницею ОСОБА_5 , сусіди за місцем проживання - ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Зокрема, з показань вказаних свідків вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно господарювали, вирощували у господарстві курей, свиней, продавали їх, обробляли земельну ділянку, на якій вирощували зерно, картоплю, городину, позивач готувала їжу, прала свої та ОСОБА_5 речі, робила консервацію на зиму, доглядала за ОСОБА_5 , коли той хворів, разом ходили на богослужіння до церкви.

Суд першої інстанції надав об`єктивну правову оцінку показам свідків, та обґрунтовано відхилив показання свідків ОСОБА_16 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_5 ,та яка після розірвання шлюбу у 1982 році в будинку ОСОБА_5 не бувала, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з якими відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, а тому зацікавлені у вирішенні спору, свідка ОСОБА_17 , який ніколи не бував у будинку ОСОБА_5 .

У даному судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що їй було близько 10 років , коли ОСОБА_5 розірвав шлюб з її матір`ю ОСОБА_16 , після чого вона з батьком не спілкувалась, у нього вдома не бувала, а тому її доводи про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, є безпідставними.

При розгляді справи в апеляційному суді відповідач ОСОБА_2 надавала непослідовні пояснення щодо її відвідин будинку батька, не могла пояснити як часто вона там бувала, та чи бували у будинку її діти - внуки ОСОБА_5 .

Вона не змогла пояснити, хто піклувався про її батька після перенесеної операції, хто дбав про нього в останній місяць його життя, при захворюванні на COVID-19, у той час як вона особисто, а також її чоловік, чи її діти, цього не робили. Вбачається, що і іі батько ОСОБА_5 не гостював у дочки, лише приїздив до неї періодично підстригатись, оскільки ОСОБА_2 перукар.

Аргументи ОСОБА_2 про те, що позивача батько найняв як домогосподарку, та платив її за виконану роботу гроші, не підтверджені жодними доказами.

Водночас з пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що отримавши звістку про смерть батька та приїхавши до нього додому, саме ОСОБА_1 була у будинку, саме вона надала костюм та речі для поховання, у ОСОБА_1 були і ключі від будинку та автомобіля, які на вимогу відповідачки ОСОБА_2 було їй передано.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до переоцінки зібраних у справі доказів та суб`єктивного тлумачення обставин справи, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку та постановив законне та справедливе рішення, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статями 368, 369, 374, 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий

Судді