Ухвала

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 702/472/21

провадження № 61-10927 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євтушенко Микола Павлович, на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Toyota Camry, 2002 року випуску, та визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти у розмірі 31 275, 00 грн в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску.

В обгрунтування позову зазначила, що сторонами за час шлюбу було придбано спірні автомобілі загальною вартістю 241 330,00 грн, однак відповідач без її дозволу продав автомобіль Opel Vectra, 1990 року випуску, щоб уникнути поділу спільного майна подружжя.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль Toyota Camry, 2002 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину автомобіля Toyota Camry, 2002 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 31 275,00 грн в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 31 275,00 грн в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску, та ухвалено нове в цій частині про відмову у задоволенні позові. В решті рішення суду залишено без змін.

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 241 330,00 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову. При цьому, заявником оскаржується судове рішення лише в частині відмови у стягненні на її користь коштів у розмірі 31 275,00 грн в якості компенсації 1/2 частини автомобіля.

У касаційній скарзі заявник посилається на випадки, передбачені підпунктами «а», «б», «в», пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в частині компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Opel Vectra, 1990 року випуску виходив із того, що автомобіль вибув із користування подружжя у 2016 році. Доводи заявника полягають у її незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на те, що заявник позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням під час розгляду інших справ, а саме справ №№ 702/168/22, 702/712/21 судом оцінюється критично, оскільки від вирішення цієї справи, в якій у рівних частинах поділили належний сторонам автомобіль Toyota Camry, не залежить вирішення справ про поділ іншого майна подружжя.

Разом з тим, доводи заявника про те, що справа становить для неї виняткове значення, зводяться до незгоди особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євтушенко Микола Павлович, на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара