Справа №443/285/22
Провадження №2/443/412/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 лютого 2022 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Жидачівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельні ділянки та внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Жидачівська державна нотаріальна контора, в якій просить встановити факт спільного проживання чоловіка та дружини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 станом на момент відкриття спадщини, а саме на 02.06.2017 за адресою АДРЕСА_1 ; внести зміни до свідоцтв про право на спадщину виданих ОСОБА_2 за заповітом 27.03.2020 за №453 на земельну ділянку площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 для ведення особистого селянського господарства та свідоцтва про право на спадщину за заповітом 27.03.2020 за №452 на земельну ділянку площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001 для ведення особистого селянського господарства; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , а саме : на Ѕ частину земельної ділянки площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 для ведення особистого селянського господарства та Ѕ частину земельної ділянки площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001 для ведення особистого селянського господарства.

Одночасно із позовом, позивачка ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на земельну ділянку площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001 для ведення особистого селянського господарства, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . В обґрунтування заяви позивачкою ОСОБА_1 зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_2 після отримання позовної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельні ділянки та внесення зміни до свідоцтв про право на спадщину може відчужити земельну ділянку площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001 для ведення особистого селянського господарства. Відчуження відповідачем спірних земельних ділянок до вирішення справи по суті може спричинити труднощі або ж взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається суддею без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заява про забезпечення позову може бути подана як одночасно із пред`явленням позову, так і на будь-якій стадії процесу.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» (п. 43 рішення), право на суд одним із аспектів якого є доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак таке право було б ілюзорним якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачки від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачці реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачки, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельні ділянки та внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Отже, між сторонами є спір з приводу визнання права власності на земельні ділянки та внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294922346 від 17.01.2022 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області кадастрові №№ :03:000:0002 та :03:000:0001, 27.03.2020 державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Матусеком В.В., видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 453 та 452 /а.с.10-11/, а позивачка оскаржує в судовому порядку такі свідоцтва про право на спадщину та вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких позивачка звернулася до суду.

Таким чином, наявність спору щодо визнання права власності на спірні земельні ділянки, може свідчити про існування загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суддя вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заяву позивачки про забезпечення позову належить задовольнити та в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 та площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області площею - 1,6849 га, кадастровий номер :03:000:0002 та площею - 4,0554 га, кадастровий номер :03:000:0001, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити для виконання державному нотаріусу Жидачівської державної нотаріальної контори Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Матусеку Віктору Володимировичу, та сторонам для відома.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко