Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2540/22
Провадження № 2-з/553/53/2022
У Х В А Л А

Іменем України

26.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Тимчука Р.І.

при секретарі: Махаринській Я.А.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Свою заяву ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що з 24.09.2016 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 . У шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час, між подружжям склалися тяжкі відносини, ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство щодо заявниці. Крім того, здійснює економічне насильство, позбавляє ОСОБА_1 коштів та можливості користуватися ними.

Під час шлюбу, за спільною згодою подружжя, ОСОБА_2 зареєструвався як ФОП. За час їхнього спільного проживанні, за спільні грошові кошти, було придбано кавові апарати, які у подальшому стали кавовим бізнесом SMARTBARISTA, який знаходиться за адресами: ТРЦ «Конкорд» (вул. Європейська, буд.60 А, м. Полтава); вул. Героїв АТО. Буд. 71А, м. Полтава; вул. Пушкіна, 88, м. Полтава; ТРЦ «МИР» (вул. Миру, 30А, м. Полтава); ТЦ «Паравоз» (бул. Євгена Коновальця, буд.2, м. Полтава); ТЦ «Універсам» (вул. І. Мазепи, буд. 47/4, м. Полтава). Заявниця зазначає, що 15.07.2022 року їй стало відомо, що її чоловік ОСОБА_2 , без її погодження, виставив кавовий бізнес SMARTBARISTA на продаж, який хоче терміново продати за 50 000 доларів США.

ОСОБА_1 заперечує проти продажі кавового бізнесу SMARTBARISTA та зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить частина кавового бізнесу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця вважає, що існує реальний ризик відчуження майна, яке вже виставлено на продаж та яке є предметом майнового спору про поділ майна подружжя.

Однак, ОСОБА_1 до суду не подано копія витягу з ЄДР про реєстрацію ФОП, не надано копій договорів оренди приміщень, де розташований кавовий бізнес SMARTBARISTA, відсутні документи щодо купівлі (оренди) кавових машин та іншого інвентаря.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідальності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-150,153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук