Провадження № 2/638/1692/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Цвіри Д.М.
за участю секретаря Малиновській Є.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що поштовою кореспонденцією ним було отримано повідомлення приватного виконавця Кудряшова Д.В. за №63335150/6590 від 19.10.2020 про відкриття відносно нього виконавчого провадження з додаванням постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2020, що винесена про примусове виконання виконавчого напису, який вчинив приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д. 30.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №798. На підставі вищезазначеного виконавчого напису з нього запропоновано стягнути борг за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06.12.2007 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136GD294, є ТОВ «Фінанс Проперті Групп», посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за № 643 від 07.05.2020 року, станом на 07.05.2020 року загальною сумою 487208 гривен 25 копійок.
Виходячи з тексту виконавчого напису, строк платежу по кредитному договору настав і боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період, що утворився станом на 07.05.2020 року, а сума заборгованості складається з заборгваності за кредитом, заборгованості за відсотками. Однак, позивач вважає, що вищезазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що приватним нотаріусом не перевірено наявність беззаперечної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Надра» та не перевірено, що з дня виникнення права вимоги у стягувача до боржника минуло більш вже більше 3-х років.
При цьому, позивач посилається, що заочним рішенням Чугуївського міського суда Харківської області від 24 грудня 2013 року стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за договором «Автопакет» №6/4/20/2007/840-А/1731 від 06 грудня 2007 року в розмірі 111775,87 грн. та судовий збір в сумі 1117,76 грн. Судове рішення набрало законної сили. 12.09.2016 року Чугуївським міськрайонним ВДВС ГТУЮ в Харківській області винесено постанову про відкриття провадження ВП №52165862 за виконавчим листом №636/4228/13 щодо стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Надра» суми заборгованості за договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06 грудня 2007 року в розмірі 111775,87 грн. та судовий збір в сумі 1117,76 грн. В зв`язку з тим, що виконання умов кредитного договору було забезпечено заставою належного позивачу транспортного засобу, то ВДВС повідомлено позивачу, що предмет застави легковий автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, легковий седан-В, д.н.з НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, номер кузову № НОМЕР_2 було реалізовано та грошові кошти, що надійшли від реалізації майна, перераховано на рахунок заставодержателя ПАТ КБ «Надра» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, стягнутої за вищезазначеним заочним рішенням суду. Реалізація предмета застави відбулачь черед публічні торги, ПАТ КБ «Надра» жодних вимог до нього не пред`являв. Відповіддю Східного міжрегіонального управління юстиції підтверджено, що виконавче провадження за №52165862 за виконавчим листом №636/4228/13 перебувало на виконанні в відділі, однак на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» постановою про повернення виконавчого документа стягувачу було завершено, більше до ВДВС для виконання цей виконавчий лист не надходив.
В звязку з чим, просить суд його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, виконавчий напис, вчинений 30 вересня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем, зареєстрований в реєстрі за №798 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №6/4/20/2007/840-А/1731 від 06.12.2007, який був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136GD294 є ТОВ «Фінанс Проперті Групп» станом на 07.05.2020 року загальною сумою 487208 гривен 25 копійок визнати таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Дзержинскього рацонного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року після залишення позовної заяви без руху та усунення позивачем її недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Дзержинскього рацонного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року вищезазначений позов забезпечено, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні, ВП №63335150, про примусове виконання виконавчого напису № 798, виданого 30.09.2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» суми заборгованості за кредитом в розмірі 287800,97 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 199407,28 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявнені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі в зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача в судові засідання не запе
Представник відповідача ТОВ «Фінанс Проперті Групп», будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання в черговий раз не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа - приватний нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засвідання повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, пояснення відносно позовної заяви суду не надав.
Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідача та третьої особи до суду також не надходило.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30.09.2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем був вчинений виконавчий напис за №798 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06.12.2007, який був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136GD294, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за № 643 від 07.05.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», станом на 07.05.2020 року загальною сумою 487208 гривен 25 копійок (а.с.10).
Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2020 відкрито виконавче провадження за №63335150 з виконання виконавчого напису №798, виданого 30.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» заборгованості за період, що утворилася станом на 07.05.2020, сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом 287800,97 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 199407,28 грн. (а.с.9).
Заочним рішенням Чугіївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року по справі №636/4228/13 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06 грудня 2007 року в розмірі 111775,87 грн. та судовий збір в сумі 1117,76 грн. Рішення суду набрало законної сили 03 січня 2014 року (а.с.21-24).
Постановою державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного территоріального управління юстиції у Харківській області від 12.09.2016 року відкрито виконавче провадження №52165862 про примусове стягнення за виконавчим листом №636/4228/13, виданим Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06 грудня 2007 року в розмірі 111775,87 грн. та судовий збір в сумі 1117,76 грн. (а.с.25).
Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України Про нотаріат). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України Про нотаріат та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».
Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Крім того, за результатами аналізу вищенаведених норм суд також зазначає наступне.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.
Судом встановлено, що заочним рішенням Чугіївського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року по справі №636/4228/13 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06 грудня 2007 року в розмірі 111775,87 грн. та судовий збір в сумі 1117,76 грн. Рішення суду набрало законної сили 03 січня 2014 року.
Однак після цього, кредитор знову нарахував ОСОБА_1 заборгованість станом на 07.05.2020 року у розмірі 487208, 25 грн., а саме: 287800,97 грн.- заборгованість за кредитом, 199407,28 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом
Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі №639/3156/16-ц якщо за рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором.
У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, якщо за рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
За таких обставин підстави для покладення на позивача обов`язку сплатити на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» відсотки за користування кредитними коштами відсутні.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права.
За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми.
Тому, нарахування кредитором визначених кредитним договором процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на нормах матеріального права, а, отже, свідчить про спірність таких нарахувань.
Таким чином, вчиняючи 30 вересня 2020 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги щодо повернення суми заборгованості за тілом кредиту та процентами минуло більше трьох років, що відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» унеможливлювало вчинення виконавчого напису про стягнення суми боргу та спростовувало безспірність заявленої ТОВ «Фінанс Проперті Групп» суми заборгованості, а також на те, що до загального розміру заборгованості були включені суми, які не могли бути нараховані після закінчення строку кредитування та на те, що внаслідок визнання нечинною постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами - на час вчинення виконавчого напису не передбачалась можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідчені при укладенні.
За таких обставин, у нотаріуса не було достатніх підстав для вчинення виконавчого напису, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.
Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису від 30 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №798, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 6/4/20/2007/840-А/1731 від 06.12.2007, який був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136GD294, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за № 643 від 07.05.2020 року, станом на 07.05.2020 року загальною сумою 487208 гривен 25 копійок таким, що не підлягає виконанню.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов судом задоволений, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 840,80 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн., які сплачені позивачем за подання до суду заяви про забезпечення позову, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, адже позивачем не доведено, що ці витрати відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства є витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 223, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Визнати виконавчий напис від 30 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №798, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотою Станіславом Давидовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 6/420/2007/840-А/1731 від 06.12.2007, який був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136GD294, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за № 643 від 07.05.2020 року, станом на 07.05.2020 року загальною сумою 487208 гривен 25 копійок таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривен 80 копійок.
Вжиті за ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні, ВП № 63335150, про примусове виконання виконавчого напису № 798, виданого 30.09.2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» суми заборгованості за кредитом в розмірі 287800,97 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 199407,28 грн - скасувати.
В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 21.02.2022 року.
Суддя Д.М.Цвіра