27 червня 2022 року Справа №550/284/22
Провадження № 2/550/162/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П., розглянувши цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, про поділ в натурі майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Від відповідача за основним позовом надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, про поділ в натурі майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, який відповідач подав до початку розгляду справи по суті та просив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

Вважає, що вимоги за позовами пов`язані і їх спільний розгляд є доцільним.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність на задоволенні наполягає.

Представник позивача надав клопотання в якому заперечував проти об`єднання зустрічної позовної заяви з первісним позовом, оскільки обидва позови не взаємопов`язані і виникають з різних правовідносин, що також не буде сприяти розгляду справи в розумні строки, просив розглянути справу у відсутність.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч.2 цієї норми зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч.3 ст.193 ЦПК вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У своїх постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Незважаючи на те, що, обидва позови містять посилання на події, що відбувались в судовому засіданні Чутівського районного суду 27.06.2022, вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд доходить висновку, що в даному випадку об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного (ч.2 ст.193 ЦПК), зустрічний позов підлягає поверненню позивачеві.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 193, 194 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовити та повернути позов позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Юрлагіна