Справа № 163/1262/21 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета С. А.
Провадження № 22-ц/802/195/22 Категорія: 76 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретар с/з Кіт А. Д.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куснищанського ліцею Любомльської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Василя Сергійовича на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Куснищанського ліцею Любомльської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги позивач обґрунтувала тим, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани роботодавцем здійснено передчасно та з грубим порушенням трудового законодавства. Перш за все, із наказом у передбачений законом спосіб її ознайомлено не було. Усі спроби ознайомитися зі змістом наказу та з`ясувати підстави його прийняття для реалізації свого права на надання пояснень роботодавцем проігноровані. Працює на посаді вчителя початкових класів Куснищанського ЗЗСО І-ІІІ ст. та при виконанні своїх посадових обов`язків неухильно дотримується локальних нормативно-правових актів школи. Акти про порушення ведення документації, Інструкції з ведення шкільної документації та Правил внутрішнього трудового розпорядку, які стали підставою для прийняття оспорюваного наказу, вважає недостатніми правовими підставами для притягнення її до відповідальності, оскільки вони не є належним, достатнім і достовірним доказом на підтвердження факту вчинення нею винного дисциплінарного проступку. Із цими актами відповідач її не ознайомив, пояснень по суті зазначених у них порушень не зажадав. В актах відсутні будь-які докази допущення порушення та не зазначено яких саме вимог нормативно-правових актів чи трудових обов`язків згідно посадової інструкція нею порушено. Також зазначила, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.

Внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності їй заподіяно моральну шкоду, оскільки порушення її законних прав призвело до стресової ситуації, втрату нормальних життєвих зв`язків і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Вчителем працює уже 30 років, має беззаперечний авторитет та престиж серед колег і мешканців громади, тому накладене стягнення негативно вплинуло на її ділову репутацію як педагога. Крім цього, через нерозв`язання спірної ситуації у позасудовому порядку зазнала чималих незручностей, зокрема почали траплятися головні болі, коливання артеріального тиску, порушення сну, стреси та емоційні потрясіння (тривога, невпевненість, переживання), психічне напруження, витрачання часу та ресурсів для звернення до суду за захистом своїх прав. Усі ці негативні емоції позначились на її психологічному і фізичному стані та призвели до моральних страждань. Розмір заподіяної моральної шкоди у грошовому виразі оцінила на рівні 30 000,00 гривень.

Просить ухвалити рішення про визнання незаконним і скасування наказу директора Куснищанського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Любомльської міської ради від 13 травня 2021 року № 37 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та стягнення 30 000,00 гривень заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Куснищанського ліцею Любомльської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу від 13 травня 2021 року № 37 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та стягнення моральної шкоди відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом та матеріалами справи встановлено, що на момент розгляду справи у суді Куснищанський ЗЗСО змінив назву на Куснищанський ліцей Любомльської міської ради Ковельського району Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у трудових відносинах та працює на посаді вчителя початкових класів Куснищанського ЗЗСО І-ІІІ ст., зараз Куснищанського ліцею Любомльської міської ради Ковельського району Волинської області. Ця обставина визнаються учасниками справи, тому не підлягає доказуванню.

Наказом директора від 13 травня 2021 року № 37 ОСОБА_1 оголошено догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку (запізнення на роботу, самовільні перестановки уроків, відсутність на нараді, провокування скандалів, недотримання правил педагогічної етики). Підставою для прийняття цього наказу зазначено відмову від пояснень та акти про порушення.

Позивачка, як на незаконність оспорюваного наказу від 13 травня 2021 року № 37, вказує на його прийняття із порушенням встановленої процедури, зокрема її не ознайомлено з актами, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, не відібрано в неї пояснень, як того вимагають норми КЗпП України, та відсутність у її діях складу дисциплінарного проступку.

З пояснень в судовому засіданні представника відповідача убачається, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення слугувало шість актів (акт від 22 квітня 2021 року, акт від 26 квітня 2021 року, акт від 05 травня 2021 року, акт від 13 травня 2021 року, акт від 14 травня 2021 року, та акт про порушення трудової дисципліни без дати). Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 ознайомлено з актами та наказом, однак від дачі письмових пояснень та підпису вона відмовилася.

Відповідно до акту від 22 квітня 2021 року про порушення трудової дисципліни комісією школи зазначено, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 порушуючи Правила внутрішнього трудового розпорядку, з`явилася на подвір`ї навчального закладу о 08:58 год, не враховуючи, що потрібен час на підготовку до уроку літературного читання (умовно Акт №1)

Відповідно до акту від 26 квітня 2021 року про порушення трудової дисципліни комісією школи зазначено, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 була відсутня на засіданні педагогічної ради щодо організації дистанційного навчання 26.04.2021 без поважних причин та без попередження адміністрації школи, хоча була повідомлено про її проведення. (умовно Акт №2)

Відповідно до акту від 05 травня 2021 року про порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку комісією школи зазначено, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 порушуючи Правила трудового розпорядку, Статут школи 05.05.2021 самовільно, без погодження з адміністрацією школи здійснила перестановку свого уроку фізкультури із уроком літературного читання (вчителем ОСОБА_3 ) у 4-Б класі (1-й урок літературне читання перенесла на 5-й урок, а 1-м уроком провела урок фізкультури, який мав бути 5-м уроком) (умовно Акт №3)

Відповідно до акту від 13 травня 2021 комісія школи зазначила, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 без погодження з адміністрацією закладу замінила урок трудового навчання уроком фізичного виховання, грубо порушуючи методику проведення уроку та правила техніки безпеки (телефон, сидіння на лавці 10 хв, діти без учителя) (умовно Акт №4)

Актом про порушення трудової дисципліни (дати складання акту не зазначено) комісією школи зазначено, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 неодноразово (21 квітня 2021 року, 22 квітня 2021 року, 06 травня 2021 року) запізнювалася на роботу без поважних причин та без дозволу адміністрації школи самовільно здійснювала перестановку уроків (05 травня 2021 року), була відсутня на нараді по організації дистанційного навчання 26 квітня 2021 року, систематично порушувала режим харчування учнів. (умовно Акт №5)

Відповідно до акту від 14 травня 2021 року про порушення Інструкції з ведення шкільної документації та Правил внутрішнього трудового розпорядку, комісія зазначила, що вчитель початкових класів ОСОБА_1 не здійснила облік проведення навчальних екскурсій (протокол рішення ради №1 від 28.08.2020), не відвела сторінок для фіксації проведених індивідуальних та групових занять та консультацій вчителями-предметниками та сама не веде облік цих занять (протокол рішення педради від 12.03.2021) (умовно Акт №6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі прийнятних судом доказів дійшов висновку, що зміст оспорюваного наказу все ж містить підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а факт неналежного виконання службових обов`язків позивача підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, які містяться у в актах № 1, 2, що підтверджені показаннями свідків. Отже, відповідач в силу його дискреційних повноважень правомірно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у виді догани, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з висновком суду, оскільки такий висновок не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих працівником своїх трудових обов`язків.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є : 1 (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівниці трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між дія (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарне: проступку.

Тобто дисциплінарним проступком є діяння, що пов`язуються з невиконанням - неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Як наслідок наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушень... чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-- КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавця необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язки які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішньо трудового розпорядку.

Водночас недоведеність хоча б одного з елементів дисциплінарного проступку, саме дії (бездіяльності) працівника, порушення або неналежного виконання трудових з обов`язків, вини працівника, наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю порушенням або неналежним виконанням трудових обов`язків виключає наявність дисциплінарного проступку. Окрім того, роботодавець не може ставити у вину працівник: та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належно чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КзпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Як убачається з наказу №37 від 13 травня 2021 року про оголошення догани позивачці ОСОБА_1 , в його тексті не зазначено, за які конкретно дисциплінарні проступки позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності та коли такі порушення мали місце, лише є посилання на акти про порушення, при цьому не зазначено, про які акти ведеться мова. Підставою також зазначено відмову від пояснень, при цьому будь-які докази про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень по кожному з порушень в матеріалах справи відсутні. Покази свідків в даному випадку не можуть бути належними доказами про те, що ОСОБА_1 відмовилася від дачі пояснень по кожному випадку проступків.

Що стосується таких порушень, як запізнення на роботу, то в даному випадку в матеріалах справи відсутні докази таких фактів.

Пунктом 5 розділу III Правил встановлено, що вчителі закладу повинні приходити роботу не пізніше, ніж за 15 хвилин до початку свого уроку. Частиною 4 розділу VI Прав: встановлено обов`язок педагогічних працівників приходити до закладу не пізніше, ніж за хвилин до початку навчального заняття у дні, коли працівник не задіяний у чергуванні - об`єктах, приміщеннях на початок навчального дня згідно з графіком.

Слід зазначити, що посадовою інструкцією робоче місце позивача не визначається лише приміщенням кабінету (класу), а отже факт перебування позивача на подвір`ї школи о 08 годині хвилин не може свідчити про запізнення на роботу Не містять належних та достатніх доказів обставини спізнення позивачки на роботу і покази свідків, які зводяться лише до того, що один зі свідків помітив її на подвір`ї школи о 8 годині 58 хвилин.

Крім цього, ані роботодавцем, ані судом першої інстанції не встановлено причини перебування ОСОБА_1 на подвір`ї школи о 8 годині 58 хвилин, оскільки пояснення від позивача з цього приводу не відбиралися.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 359/5124/17 правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд не врахував вимог чинного законодавства, що регулює зазначені правовідносини, та дійшов хибного висновку про безпідставність позовних вимог щодо скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки не врахував, що з наказу не вбачається, коли і які дисциплінарні проступки скоєно ОСОБА_1 , не взято до уваги, що в ОСОБА_1 не були відібрані пояснення щодо обставин скоєння порушень трудової дисципліни, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази її відмови від дачі пояснень.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності підлягають до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч.ч. 1, 2 п. 3, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачка ОСОБА_1 просила стягнути в її користь 30000 грн. моральної шкоди, покликаючись на те, що внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності вона переживає стрес та емоційні потрясіння, у зв`язку з чим погіршився її стан здоров`я. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог щодо завдання їй моральної шкодити позивачкою не надано. Крім того, колегія суддів вважає, що відновлення прав позивачки шляхом скасування незаконного наказу в даному випадку є справедливою сатисфакцією, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди не вбачає.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим через порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Василя Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2021 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Куснищанського ліцею Любомльської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Куснищанського ліцею Любомльської міської ради від 13 травня 2022 року № 37 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

У відшкодуванні моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Куснищанського ліцею Любомльської міської ради на користь ОСОБА_1 2764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) грн 40 коп судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 березня 2022 року.

Головуючий

Судді