КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Київ

Справа №760/29462/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/8343/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

при секретарі Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рішення Святошинського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Бабич Н.Д., 27 травня 2022 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис №242611 від 27 червня 2021 року, який було вчинено ПН КМНО Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивувала тим, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований за №242611, яким з неї на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 18616,46 грн. Позивач з виконавчим написом не погоджувалась, так як на момент вчинення виконавчого напису у неї відсутні будь-які зобов`язання перед відповідачем та будь-якими іншими кредиторами, від відповідача та від приватного нотаріуса не надходило ніяких повідомлень щодо невиконаних перед відповідачем або іншими кредиторами грошових зобов`язань.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем зареєстрований за №242611, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість у розмірі 18616,46 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 28 квітня 2020 року визначена відповідачем заборгованість не була безспірною, як за розрахунками так і за поясненнями позивача щодо відсутності у неї зобов'язань перед відповідачем чи іншими кредиторами на час вчинення виконавчого напису, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», директором товариства до суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість рішення суду. Зазначає, що суд першої інстанції повинен був відмовити в задоволенні позову, оскільки він був заявлений до неналежного відповідача, належним відповідачем мало бути ТОВ «Фінансова компанія управління активами», як стягувач.

Вказує, що суд фактично переклав тягар доказування на відповідача, оскільки позивач нічим не підтвердив свої вимоги до відповідача, що і стало однією з підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення судового повідомлення на електронну пошту, що в силу ст.ст. 128,130 ЦПК України є належним повідомленням.

Відповідач у листі від 21 грудня 2022 року, направленому на електронну адресу суду, просив розглянути справу за відсутності їх представника.

Позивач та треті особи причини неявки суду не повідомили.

Тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був виданий виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 3123823 від 17 січня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , невиплачені грошові кошти в загальному розмірі 18616,46 грн /а.с.6/.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. від 28 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. У цій постанові визначено стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», боржником - ОСОБА_1 /а.с.8/.

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому визначила відповідачем у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», залучивши третіми особами: приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Є.М..

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до участі у справі не залучено.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16 вказала на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

У постанові від 07 грудня 2022 року у справі 607/10025/20 Верховний Суд також вказав на те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову. Отже, пред'явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

У постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 127/24817/17 Верховний Суд вказав на те, що результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

З наведених обставин справи вбачається, що позивач при зверненні до суду визначила відповідачем у справі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Разом з тим, з оспрюваного виконавчого напису вбачається, що заявником і особою на користь якої з відповідача стягнута заборгованість є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке як вказано у виконавчому написі, є правонаступником кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року.

ТОВ «Фінансова компанія управління активами» визначено також стягувачем у виконавчому провадженні.

Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не є особою, яка має відповідати за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як не є особою, що допустила порушення прав позивача. Тобто ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», є неналежним відповідачем у справі.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивачем всупереч положенням ст. ст. 51, 175 ЦПК України, не залучено до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія управління активами», прав та інтересів якого може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення справи судом першої інстанції з неналежним складом учасників.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не з'ясував належних учасників справи та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Оцінка судами обґрунтованості позовних вимог по суті має відбуватися за участю належних сторін цивільної справи.

При цьому у суду апеляційної інстанції відсутня процесуальна можливість залучити до участі у справі належного відповідача у цивільній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, ґрунтуються на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції не повно розглянув заяву, надав невірну правову оцінку доводам позивача, неналежно оцінив належність, допустимість, достовірність доказів у справі, дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не врахувавши, що пред`явлення позову до неналежного відповідача, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору понесені відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою в розмірі 1362,00 грн /а.с.76/ підлягають компенсації за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (01010, м. київ, площа Арсенальна, буд.1-Б; ) судовий збір в розмірі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 26 грудня 2022 року.