ЄУН №337/982/22
Провадження №2-др/337/31/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 грудня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Смірнової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву представників відповідача адвоката Надворної О.С., адвоката Черкашина І.І. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна, про усунення від права на спадкування
17.02.2022 року представник позивача - адвокат Шульга О.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2022 року в справі ЄУН №337/982/22 Провадження №2/337/1107/2022 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна, про усунення від права на спадкування відмовлено.

21.11.2022 року до суду надійшла заява представників відповідача адвоката Надворної О.С., адвоката Черкашина І.І. про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 100 грн.

Ухвалою суду від 23.11.2022 року заява призначена о розгляду у судовому засіданні без виклику сторін та їх представників.

2.12.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру судових витрат до 4700 грн, вважаючи таку суму цілком справедливою, виходячи зі збільшеного в чотири рази мінімального розміру оплати праці за одну годину.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у частинах п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідний правовий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

В постанові від 26.10.2022 при розгляді справи № 910/4277/21, Верховний суд зазначив, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. Отже час, який адвокат витрачає на дорогу для участі в судовому засіданні, - є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив вимогу про стягнення понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу. 21.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача надіслана заява про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14100 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником відповідача надано: Договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) з Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Черкашина» від 06.07.2022 року; Акт здачі-приймання виконаних послуг № 1 від 21.11.2022 (із розрахунком використаного часу та гонорару).

При розгляді справи по суті від імені АО «Юридична компанія Черкашина» відповідачці надавали адвокат Черкашин Іван І.І. та адвокат Надворна О.С. Відповідно до п.3.1 Договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 06.07.2022 року за надання правничої допомоги, Відповідач сплачує АО «ЮК Черкашина» винагороду та гонорар в розмірах визначених Додатком №1 до цього Договору. За умовами укладеного Договору Винагорода, як правило, складається з оплати поточної правничої допомоги (складення процесуальних документів, виходи в судові засідання, направлення адвокатських запитів та інше). Оплата здійснюється Замовником протягом 60 календарних днів з дня ухвалення рішення в суді 1-ої інстанції.

З урахуванням умов Договору про надання правничої допомоги (вартість наданої відповідачці правничої допомоги при розгляді справи № 337/982/22 становить: становить 14 100 без ПДВ.

Представником позивача обсяг виконаних робіт наведений у розрахунку та позивачем не оспорений, однак останній вважає, що погодинна оплатна наданих послуг має бути не більш ніж в чотири рази ніж мінімальний розмір оплати праці за одну годину, гарантований державою, однак при цьому жодним чином не обґрунтовує визначення саме цього розміру погодинної оплати, а тому данні доводи є голослівними.

На думку суду, зазначений представником відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для позивача та відсутністю порушених прав позивача, які б можливо було захистити пред`явленими вимогами .

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 («East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Враховуючи, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі належить до судових витрат, застосувавши принцип співмірності, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, які є працездатними та не надали доказів щодо доходів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220 п.3 ч.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Доповнити рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2022 року в справі ЄУН №337/982/22 Провадження №2/337/1107/2022 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна, про усунення від права на спадкування

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Відповідача: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в сумі 14 100 (чотирнадцять тисяч сто) грн. 00 коп.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан