Справа № 486/85/22
Провадження № 2/486/326/2022
09 грудня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Савіна О.І.
при секретарі - Салагорі С.О.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Сербенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
без участі відповідачів,
20.01.2022 року орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у м. Южноукраїнську Миколаївської області народила дитину ОСОБА_6 . Державна реєстрація народження малолітнього ОСОБА_6 була проведена на підставі ст. 144 СК України. Запис відомостей про батька був внесений у книгу реєстрації народжень відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Згідно повідомлення від 18.11.2019 року № 2670/01-03, наданого адміністрацією комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня", новонародженого хлопчика за станом здоров`я було відправлено на лікування до Миколаївської обласної лікарні. Співмешканець породіллі ОСОБА_4 перешкоджав госпіталізації вагітної до акушерського стаціонару, поводив себе неадекватно в день госпіталізації і в період перебування жінки в пологовому відділенні, вживав ненормативну лексику, порушував санітарно-епідеміологічний режим відділення.
ОСОБА_3 перебувала на обліку Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, фактично проживала без реєстрації із співмешканцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Останні не працюють, схильні до жебракування, не мають можливості та фінансового ресурсу забезпечити умови для виховання та догляду за новонародженою дитиною. ОСОБА_7 схильний до агресивної поведінки, часто перебуває в алкогольному стані, під час якого не контролює свою поведінку, чим створює реальну загрозу для життя дитини. З серпня місяця 2019 року з цією сім`єю проводилось роз`яснювальна робота, надавались рекомендації щодо покращення житловим умов й ведення здорового способу життя, але жодної рекомендації виконано не було.
28.11.2019 року представниками служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області було відвідано дану сім`ю за вищевказаною адресою та встановлено, що сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 займає одну кімнату в квартирі, у якій відсутні належні умови проживання для дитини: брудно, розкидані речі, неприємний запах, відсутнє дитяче ліжко, одяг, постільна білизна, дитяче харчування та засоби особистої гігієни відповідно до віку дитини. ОСОБА_4 ніде не працює, розпиває алкоголь разом з власником даної квартири ОСОБА_8 , який займається жебракуванням. Мати дитини повідомила, що не відвідувала дитину в Миколаївській обласній дитячій лікарні через відсутність коштів на дорогу.
Враховуючи вищевикладені обставини, виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради як органом опіки та піклування 11.12.2019 року прийнято рішення № 365 "Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_6 від матері ОСОБА_3 ".
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.01.2021 року по справі №486/2112/19 малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрано від матері ОСОБА_3 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто з останньої аліменти на користь Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради на утримання малолітнього ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 12.02.2021 року.

Після проходження лікування у Миколаївській обласній дитячій лікарні малолітнього ОСОБА_2 було переведено на повне державне забезпечення до Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради, де дитина перебувала до червня 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 02.06.2021 року №175 над малолітнім ОСОБА_6 встановлено опіку та призначено ОСОБА_9 опікуном дитини.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України №3 виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 та відповідно до ст. 126 СК України батьком дитини записано ОСОБА_4 і відповідно змінено прізвище дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 ".

На сьогоднішній день малолітня дитина ОСОБА_12 проживає в сім`ї опікуна ОСОБА_9 ..

10.01.2022 року Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради обстежено умови проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено наступне: житло розміщено на 5-му поверсі 14-ти поверхового будинку і складається із трьох житлових кімнат. На момент відвідування батька вдома не було, двері відчинила матір ОСОБА_3 , до квартири спеціалістів служби допустила. У квартирі брудно, відчувався різкий неприємний запах, обдерті стіни в коридорі, також по стінах повзали таргани, речі, меблі у квартирі у занедбаному стані, умови проживання незадовільні. Батьки займають окрему кімнату в якій також брудно, відчувався важкий, неприємний запах, меблі старі та обшарпані, постіль брудна, у кімнаті палять, для дитини є лише ліжко, інших речей необхідних для розвитку дитини не має, дитячий одяг не відповідає віку дитини. На кухні теж все брудне у недоглянутому стані, запас продуктів харчування мінімальний (крупи та дешеві макарони), холодильник брудний і майже порожній, із приготовленої їжі макарони, які на вигляд та запах були зіпсовані. Умови батьками для повернення дитини в родину не створені взагалі. ОСОБА_3 виглядала збудженою, агресивною, чіткої відповіді на запитання спеціалістів Служби не надала.

Відповідно до листів комунального некомерційного підприємства "Миколаївська обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради від 22.11.2019 року № 128-01 та від 09.12.2019 року №279-01 за час перебування дитини в лікарні матір ОСОБА_3 , жодного разу до дитини не приходила, станом його здоров`ям не цікавилась.

Відповідно до листів комунального некомерційного підприємства "Миколаївський облсний будинок дитини" Миколаївської обласної ради від 04.06.2020 року №506-03-04 та від 09.02.2021 року № 94-03-04 ОСОБА_3 за весь період перебування дитини ОСОБА_6 у будинку дитини до закладу не зверталась, не телефонувала, не відвідувала, речами не забезпечувала, дитиною не цікавилась.

Згідно з листом Южноукраїнського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 13.01.2022 року № 799/20.11-37 станом на 01.01.2022 року, ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 103 070,10 грн.

Обоє батьків офіційно не працюють, не мають доходу, схильні до жебракування, вживання спиртних напоїв, агресивної поведінки.

Відповідачі після вилучення дитини із родини жодного разу не звернулись ні до служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, ні до органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради, ні до Центру соціальних служб з питань виправлення ситуації, що склалась з метою повернення дитини в родину, а навпаки уникали співпраці із суб`єктами соціальної роботи, взагалі не цікавились, життям та здоров`ям дитини. Така поведінка батьків є неприпустимою.

Питання щодо неналежного виконання батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради 14.01.2022 року. На засіданні Комісії батьки не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце засідання, причини своєї неявки не повідомили, клопотання щодо відкладення засідання комісії не надавали.

Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради встановлено підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, ОСОБА_2 є четвертою дитиною ОСОБА_3 , троє старших дітей були вилучені від матері, у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків та неналежними умовами проживання, а відносно ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження за насильство в сім`ї ( ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження дітям).

Відповідно до інформації наданої Южноукраїнським відділенням поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області на громадянку ОСОБА_3 протягом 2019 року складено 3 протоколи за вчинення різних адміністративних правопорушень, серед яких: 30.01.2019 року - ч.1 ст. 184 КУпАП, 25.05.2019 року - ч.1 ст. 178 КУпАП, 28.11.2019 року - ч.1 ст. 175-1 КУпАП. На громадянина ОСОБА_4 протягом 2019 року складено 8 протоколів за вчинення різних адміністративних правопорушень, серед яких: 18.01.2019 року, 25.11.2019 року, 25.11.2019 року - ч.1, ч.2 ст. 175-1 КУпАП; 18.01.2019 року, 25.11.2019 року - ч.1, ч.2 ст. 178 КУпАП; 30.01.2019 року - ч.1 ст. 127 КУпАП. 28.11.2019 року - ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

За місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 характеризуються посередньо, під час бесіди сусіди пояснили, що ці особи схильні до вжиття алкогольних напоїв та порушення тиші.

Комітет Южноукраїнської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_14 та ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_9 на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття дитини та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття дитини, а також відкликати з Южноукраїнського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист від 19.02.2021 року, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області по справі №486/2112/19.

Ухвалою судді від 01.02.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник третьої особи Сербенко А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення також не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 причину неявки суду не повідомили, про день, місце та час розгляду справи сповіщені вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу зазначену у позовній заяві та розміщення оголошення про виклик, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надавали, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у судовому засіданні. Тому, суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.01.2021 року було відібрано малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_3 , а також стягнуто з матері на користь Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-14).

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 02.06.2021 року №175 встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_6 та призначено його опікуном ОСОБА_9 (а.с. 17).

Згідно листа головного лікаря комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний будинок дитини" Миколаївської обласної ради від 04.06.2020 року № 506-03-04, мати ОСОБА_3 малолітнього сина у будинку дитини жодного разу не відвідувала, до закладу не телефонувала (а.с. 23).

Відповідно до листа начальника Южноукраїнського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №799/20.11-37 від 13.01.2022 року, ОСОБА_3 має заборгованість по аліментним платежам станом на 01.01.2022 року, що складає 103070,10 грн. (а.с. 24).

Листом служби у справах дітей Южноукраїнсьої міської ради від 22.06.2021 року №696 було повідомлено мати ОСОБА_3 , що її дитина ОСОБА_6 влаштована до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Згідно акту обстеження умов проживання від 10.01.2022 року, складеного службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради, членами комісії були обстежені умови проживання відповідачів ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Членами комісії було встановлено, що для малолітньої дитини не створено належних умов проживання (а.с. 27).

ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності 18.01.2019 року та 25.11.2019 року за ч.1 та ч.2 ст. 175-1 КУпАП, 18.01.2019 року та 25.11.2019 року за ч.1 та ч.2 178 КУпАП, 04.02.2019 року та 01.09.2019 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 25.05.2019 року за ч.1 ст. 127 КУпАП, 30.01.2019 року за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. 33).

ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності 30.01.2019 року за ч.1 ст. 184 КУпАП, 25.05.2019 року за ч.1 ст. 178 КУпАП, 28.11.2019 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП (а.с. 34).

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 30 від 19.01.2022 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 12.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка батьків неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суперечить вимогам ст.ст. 150, 155 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток.

У статті 155 СК України, закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків.

На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідачів щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з дитиною не спілкуються, не забезпечують його матеріально, ухиляються від виконання обов`язків по його вихованню, не проявляють батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На думку суду позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дітей.

Таким чином, позовна заява органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 в частині позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав, щодо неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню.

Одночасно позивач просить про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на користь опікуна ОСОБА_9 .

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів, також підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх їх видів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На думку суду, запропонований позивачем розмір аліментів, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким є 20.01.2022 року (а.с. 1).

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідачів.

У разі коли в позовній заяві об`єднано кілька позовних вимог, згідно з ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Судові витрати відносяться на рахунок відповідачів, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з кожного за дві вимоги по 1984,80 грн.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164-166, 180, 181, 191 СК України; ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 223, 263-265, 268, 282-283 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м.Одеса, РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Одеса, РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь опікуна - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Апостолове Апостолівського району Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної силиі до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь опікуна - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Апостолове Апостолівського району Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2022 року і до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Виконавчий лист № 468/2112/19 виданий на підставі заочного рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.01.2021 року (справа №468/2112/19) про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради (код юридичної особи -30125754, м. Миколаїв, вул. Курортна, буд. 7-Б) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Одеса, РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір розміром 1984(одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір розміром 1984(одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін