Справа № 2-1572/11
Провадження № 6/461/7/22
21.03.2022 року, Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Фролової Л.Д.,
при секретарі судового засідання Бараняку В.В.
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT УНІВЕРСАЛ БАНК» суму фінансування, a AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити факторові право вимоги за кредитним договором №11-1/765к-07 від 22.10.2007р. Відтак, просить суд замінити стягувача АТ «Універсал Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Представник заявника в судове засідання не з`явився, судовий розгляд просив здійснювати без його участі.
Боржники будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного переконання.
Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2011 року, позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 292252,98 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 2 321 219,29 гривень. Крім того, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на оплату послуг за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.
30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT УНІВЕРСАЛ БАНК» суму фінансування, a AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити факторові право вимоги за кредитними договорами.
Відповідно до реєстру прав вимоги, згідно додатку №1 до договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року, АТ «Універсал Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» домовились про те, що клієнт відступає факторові право вимоги боргу до позичальників клієнта на умовах, передбачених договором факторингу. Так, з вказаного витягу вбачається, що право вимоги за кредитним договором №11-1/765к-07 від 22.10.2007р. перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Актом передачі Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю 1611 шт., після чого, з урахуванням пункту 2.1. договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За наведених обставин, суд вважає, що заяву стягувача належить задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження представника стягувача про те, що ним не було отримано копію заяви про заміну сторони виконавчого провадження не є підставою для відмови ви задоволенні заяви, оскільки останній не був позбавлений права знайомитись з матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 247, 258,260,351-355,442 ЦПК України, суд,-
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовільнити.
Замінити стягувача АТ «Універсал Банк» за виконавчими листами, виданими на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова у справі №2-1572/11 на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова