Справа № 351/976/21
Провадження № 22-ц/4808/808/22
Головуючий у 1 інстанції СОБКО В. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

секретаря Максимів Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авентус Україна», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду, ухвалене головуючим суддею Собком В.М. 12 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Авентус Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №1749144 від 04.01.2020, укладеним з ТзОВ «Авентус Україна», у розмірі 25 280,00 грн. ОСОБА_1 зазначив, що дізнався про існування оскаржуваного виконавчого напису одночасно з тим, коли дізнався про існування виконавчого провадження № 62878137, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. Позивач вказав, що не підписував Кредитного договору із ТОВ «Авентус Україна» ні електронним, ні електронним цифровим підписом та не володіє такими підписами взагалі, не вчиняв жодного підпису одноразовим ідентифікатором та не накладав аналога власноручного підпису на кредитному договорі. Вважає, що вказані обставини свідчать про спірність заборгованості, яка зазначена у оспорюваному виконавчому написі.

Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Снятинського районного суду від 12 квітня 2022 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №9827 від 08.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна», заборгованості за кредитним договором №1749144 від 04.01.2020 та плати за вчинення виконавчого напису у сумі 25 280,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Не погоджуючись частково з мотивувальною частиною оспорюваного судового рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. На думку апелянта, суд помилково визнав встановленими обставини всупереч тому, що вони не були і не є доведеними відповідачем. ОСОБА_1 зазначає, що примірники кредитного договору, які містяться в матеріалах справи, не можуть вважатися належними доказами на підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин, оскільки не містять підпису позивача. Також не було надано відповідачем і електронного доказу, який би підтверджував погодження позивачем умов вказаного договору. На думку апелянта, суд першої інстанції всупереч фактичним обставинам справи у мотивувальній частині оспорюваного рішення дійшов протиправного висновку та встановив те, що ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, а тому просить змінити мотивувальну частину рішення Снятинського районного суду від 12.04.2022 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення встановлення обставин того, що «З договору №1749144 про надання споживчого кредиту від 04.01.2020 слідує, що ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір».

Апелянт зазначає, що однією з підстав позову було те, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис за реєстровим №9827 від 08.07.2020 на підставі недіючого станом на дату вчинення виконавчого напису пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 та на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчувався. Пункт 2 згаданого Переліку визнаний незаконним та не чинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Вказане, на думку апелянта, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові від 21.10.2020 (справа №172/1652/18), а також ВП ВС у постанові від 21.09.2021 (справа №910/10374/17).

Враховуючи вказане просить також змінити мотивувальну частину рішення Снятинського районного суду від 12.04.2022 шляхом доповнення даної мотивувальної частини обґрунтуванням того, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №9827 від 08.07.2020 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також з підстав того, що він вчинений на підставі нечинних станом на дату його вчинення положень законодавства (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172) та на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчувався, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У поданому відзиві представник ТзОВ «Авентус Україна» доводи апеляційної скарги заперечив, оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Відповідач зазначив, що 04.01.2020 при укладенні кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення договору, а саме:

клієнт самостійно визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з Правилами та умовами договору, після чого виявив намір вступити з ТзОВ «Авентус Україна» в договірні відносини на умовах, визначених правилами, після узгодження розміру кредиту, строку та умов кредитування, кредитний договір було підписано позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається смс-повідомленням. Представник відповідача з врахуванням вимог ч.3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» вважає, що 04.01.2020 між сторонами було укладено договір №1749144 про надання коштів у сумі 12 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Також зазначає, що відповідачем здійснено переказ коштів на банківську карту апелянта, відкриту в АТ «ПриватБанк», яку вказано клієнтом в заяві. Зауважує, що позивач є клієнтом товариства з 28.03.2018 та до діючого кредитного договору було укладено ще 33 кредитних договори, які позивач належним чином виконав. Крім того вказує, що ОСОБА_1 було доведено до відома інформацію про наявну заборгованість та повідомлено, що у разі невиконання письмової вимоги про усунення порушень, Товариством буде розпочато дії щодо примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Представник відповідача зазначає, що товариством було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а тому вважає твердження ОСОБА_1 про те, що виконавчий напис вчинено з порушення норм законодавства необґрунтованим та безпідставним.

Просить,оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Справу розглядати без участі відповідача.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явились, хоча про розгляд справи їм у встановленому законом порядку завчасно направлялись судові повідомлення. Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі позивача. Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про стягнення заборгованості є спірною, а тому виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Рішення суду оскаржується в частині встановлення судом факту укладення кредитного договору та можливості вчинення виконавчого напису.

Встановлено, що 08.07.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором №1749144 від 04.01.2020 заборгованості у сумі 25 280 грн, яка складається з: 12000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 480 грн прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 6000 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями, 800 грн за вчинення виконавчого напису нотаріуса (т.1 а.с. 39).

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що заборгованість не була безспірною, а кредитний договір не був посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив, що кредитний договір був укладений, тоді як позивач його не підписував та не укладав, колегія суддів оцінює критично, оскільки при розгляді справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, питання укладення чи не укладення кредитного договору не досліджувалось, оскільки такої вимоги не було заявлено позивачем і вона може бути заявлена шляхом подання окремого позову.

В свою чергу матеріали справи не містять доказів у підтвердження визнання кредитного договору недійсним чи не укладеним.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний виконавчий напис не може бути виданий нотаріусом за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, колегія суддів не приймає, оскільки, з огляду на суму кредиту 12 000 грн 00 коп., такі договори обов`язковому нотаріальному посвідченню не підлягають.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом без дотримання вищенаведених вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підстави для зміни рішення суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування або зміни за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 268, 374, 375, ст. 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду від 12 квітня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 11 липня 2022 року.