Справа № 314/2502/22
Провадження № 2-о/314/70/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 314/2502/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_6, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, на обґрунтування якої зазначила, що у 2009 році вона почала проживати разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. За час проживання однією сім`єю у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , 2015 року народження, та донька - ОСОБА_4 , 2017 року народження. Спільно однією сім`єю вони проживали в будинку, який належить матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_2 за власним бажанням був мобілізований до лав Збройних Сил України. Під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під селом Роздольне Великоновосілківського району Донецької області. Оскільки вона, як дружина ОСОБА_2 та мати його дітей, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст.ст. 16-1, 16-2 вищевказаного Закону, однак в іншому порядку встановити факт спільного проживання з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю для подальшої реалізації нею як дружиною та матір`ю його дітей всіх належних їй прав неможливо, заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвалою суду від 03.10.2022 справу прийнято до розгляду за правилами окремого провадження.

У судовому засідання заявниця та її представник наполягали на вимогах заяви, просили суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явився,про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань, а також відзиву на заяву заінтересованою особою подано не було, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.04.2022 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 41 від 18.04.2022, солдата ОСОБА_2 , який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 01.03.2022, виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. з 2009 року проживали за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить акт Вільнянської міської ради № 47 від 27.06.2022.

За час спільного проживання однією сім`єю заявниця народила двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких записаний ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Таким чином, досліджені судом докази підтверджують те, що заявниця ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року до дня його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Європейської конвенції про права людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

А ст. 16-1 вказаного Закону встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 171 від 18.08.2022, матері, сину та дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, солдата ОСОБА_2 призначено виплату одноразової грошової допомоги.

Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, для встановлення якого заявниця звернулась до суду, має юридичне значення, оскільки у останньої на підставі ст.ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виникає право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Встановлення вказаного юридичного факту не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявницею надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , з громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

05.12.2022