Справа № 392/781/22
Провадження № 2/392/472/22
УХВАЛА

04 серпня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Жельман О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Головатюк Сергій Анатолійович про забезпечення позову у цивільній справі №392/781/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Головатюк Сергій Анатолійович до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманської Марії Олександрівни про визнання протиправними рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №302 від 11 лютого 2022 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання цієї земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації громадянам: ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградської області, ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 63660803 від 24 лютого 2022 року.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов ОСОБА_1 про скасування рішень шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ-А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2 (номер запису про право власності/довірчої власності: 46883715; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в порядку передбаченому ст.118 ЗК України до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та перебувала у комунальній власності.

Рішенням Смолінської селищної ради Новоукрїнського району Кіровоградської області від 08.10.2021 року за №227 ОСОБА_1 відмовлено у передачі у власність вищезазначеної земельної ділянки.

Повідомлено ОСОБА_1 про те, що земельні ділянки набуваються у власність в порядку, визначеному ст.118 ЗК України та передаються у власність саме після затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок або іншого документу із землеустрою, який став підставою для формування об`єкта права у відповідності до ст.79-1 ЗК України. Тому звернутися до органу місцевого самоврядування із клопотанням щодо надання дозволу на виготовлення даного проекту із землеустрою.

Зазначив, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року по справі №340/809/22 адміністративний позов ОСОБА_1 , задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08.10.2021 року №227, в частині відмови в передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Зобов`язано Смолінську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 14.09.2021 року про надання йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду, яке набрало законної сили 30.06.2022 року.

В подальшому стало відомо, що рішенням Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №302 від 11.02.2022 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано цю земельну ділянку у власність в порядку безоплатної приватизації громадян: ОСОБА_2 , площею 2,00000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ А.01.03., розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63660803 від 24.02.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградської області, ОСОБА_3 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5149 за ОСОБА_2 .

Вважаючи, рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 11.02.2022 року №302 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63660803 від 24.02.2022 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької області, ОСОБА_3 , протиправними та такими, що підлягають скасуванню, адвокат від імені ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом про визнання протиправними вказаних рішень.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову накладенням арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5149 може унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки, у випадку відчуження (продаж, дарування) ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки, у разі задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 втратить будь-який сенс, поновлення порушених прав позивача не відбудеться, а рішення суду неможливо буде виконати, оскільки земельна ділянка не повернеться у комунальну власність.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову та його виду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А у пункті 4 даної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом з`ясовано та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Головатюк Сергій Анатолійович звернувся до суду з позовом до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманської Марії Олександрівни про визнання протиправними рішень.

Фактично предметом спору по даній справі є земельна ділянка, яка зі змісту позовних вимог позивача, протиправно всупереч діючого законодавства України, передана у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , на підставі рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №302 від 11 лютого 2022 року, та в подальшу на підставі рішення державного реєстратора проведено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Отже, суд дійшов переконання, що між сторонами дійсно виник спір.

Крім того, судом відзначається, що вимоги позивача носять немайновий характер, а тому в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини" (Kьbler v. Germany), заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Як вбачається зі змісту заяви, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ-А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смоінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2 (номер запису про право власності/довірчої власності: 46883715; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд приходить до висновку, що подана заява містить достатньо обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову про визнанння протиправними рішень, та як наслідок, рішення суду у даній справі буде неактуальним і його не можливо буде виконати.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих представником позивача, приходить до переконання, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5149 зареєстрована за ОСОБА_2 , яка є відповідачем по справі, та остання зможе відчужити вказану земельну ділянку. В той час, як рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року зобов`язано відповідача Смолінську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :02:000:5149.

Судом також враховується висновок у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19, провадження №61-21685св19), в якій йдеться про те що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Щодо негативних наслідків, то суд вважає, що застосування таких заходів забезпечення позову не матиме наслідком понесення відповідачем ОСОБА_2 додаткових витрат, оскільки не завдаватиме останній збитків та/або шкоди, оскільки дане майно земельна ділянка фактично перебуватиме у її володінні та користуванні як власника та лише буде обмежуватися можливістю відчужити вказану земельну ділянку.

Більш того, з`ясовуючи співмірність виду забезпечення позову, який позивач ОСОБА_1 просив застосувати, суд враховує, що до моменту набуття рішенням у даній справі законної сили, накладення арешту на вказану земельну ділянку буде адекватним заходом, при цьому інтереси всіх сторін та учасників будуть збалансовано захищені та не призведуть до порушення прав інших осіб, вказаний вид забезпечення позову, зможе ефективно захистити права позивача ОСОБА_1 та не зможе негативно вплинути на права відповідачів ОСОБА_2 , за якою вже зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, та таке забезпечення ніяк не вплине та не спричинить обмежень прав відповідача ОСОБА_2 по користуванні землею.

Відтак заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Запропонований позивачем вид забезпечення позову, передбачений ст.150 ЦПК України, є співмірним, але не тотожним пред`явленим позовним вимогам.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Забезпечення позову, у даному випадку, узгоджуються з предметом позову та не порушує прав сторін, а також осіб, які не є учасниками розгляду даної цивільної справи.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. (ст. 158 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Головатюк Сергій Анатолійович про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ-А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2 (номер запису про право власності/довірчої власності: 46883715; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Направити ухвалу про забезпечення позову Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Маловисківської міської ради Кіровоградської області для внесення відповідного повідомлення про заборону вчинення дій до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова