САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2000/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.12.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Мовшовичі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячного, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року і до її повноліття, в особі її матері ОСОБА_4 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Видано виконавчий лист, який було пред`явлено в Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра, де він знаходився на примусовому виконанні до жовтня 2019 року. 15 жовтня 2019 року нею була написана заява про повернення їй виконавчого листа без виконання у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_2 пообіцяв передати в рахунок оплати заборгованості та майбутніх платежів по аліментам майно. Оригінал виконавчого листа разом з постановою про його повернення Амур-Нижньодніпровським відділом ДВС м. Дніпра їй повернуто або надіслано не було. Оскільки, взятих на себе зобов`язань по передачі майна в рахунок погашення заборгованості та майбутніх платежів по аліментам ОСОБА_2 не виконав, у неї постало питання про подальше стягнення з нього аліментів на утримання доньки. 11 травня 2021 року державним виконавцем їй було видано: оригінал супровідного листа від 28.10.2019 року №33407, оригінал постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.10.2019 року, оригінал виконавчого листа від 29 серпня 2012 року, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська №419/5549/2012. У зв`язку зі зміною адреси реєстрації та проживання боржника ОСОБА_2 оригінал виконавчого листа про стягнення аліментів підлягав повторному пред`явленню в Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року їй було поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №419/5549/2012, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 29 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 31 серпня 2021 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федьком Б.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66512407 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року і до її повноліття, в особі її матері ОСОБА_4 . Одночасно, державним виконавцем було нараховано заборгованість по аліментам станом на момент відкриття виконавчого провадження, тобто з жовтня 2019 року по серпень 2021 року включно в сумі 68951,64 грн. В подальшому через те, що ОСОБА_2 не мав офіційного місця роботи, щомісячно його заборгованість по аліментам розраховувалась з розрахунку ј частини від розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості в місті Дніпрі. Станом на 01 липня 2022 року загальна сума заборгованості становить вже 104955,64 грн. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час офіційно не працює, грошової допомоги на утримання дитини ані у вигляді офіційної оплати аліментів, ані у вигляді самостійного придбання для дитини продуктів харчування, одягу, ліків, заняття в кружках, оздоровлення в санаторно-курортних установах, тощо, не надає. Тобто, фактично боржник ухиляється від виконання судового рішення і не вживає жодного заходу для погашення виниклої заборгованості по сплаті аліментів. Сума неустойки (пені), що підлягає стягненню станом на 30 червня 2022 року становить 97064,57 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 97064,57 грн.

18 липня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

05 серпня 2022 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2022 року позивачем подано уточнену позовну заяву з додатками.

26 жовтня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячного, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року і до її повноліття, в особі її матері ОСОБА_4 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Видано виконавчий лист, який було пред`явлено в Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра, де він знаходився на примусовому виконанні до жовтня 2019 року (а.с.9).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року, ОСОБА_1 було поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №419/5549/2012, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 29 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (а.с.10, 11).

Постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження №66512407 з примусового виконання виконавчого листа №419/5549/2012 виданого 29.08.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року і до її повноліття, в особі її матері ОСОБА_4 (а.с.12 зв.).

З розрахунку заборгованості за в/д №419/5549/2012 від 29.08.2012 року, складеного державним виконавцем вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з жовтня 2019 року по червень 2022 року включно становить 104955,04 грн. (а.с.14).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов`язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно із ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов`язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Проте таких обставин відповідачем суду надано не було та судом в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова Верховного Суду від 25.04.2018 року справа №572/1762/15-ц (реєстраційний 75296544) містить висновки про відступлення від висновків, які викладені в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року та в наступних постановах того ж суду, щодо застосування ст.196 СК України.

Так, за правовим висновком Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст.196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Складений держаним виконавцем розрахунок заборгованості аліментів за в/ №419-5549/2012 від 29.08.2012 року, боржником у встановленому законом порядку оскаржено не було, тому підстав вважати його невірним у суду немає.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, наведені вимоги закону, суд перевіривши наведений позивачем у позові розрахунок пені, встановивши його правильність, приходить до висновку, що розмір пені за період з жовтня 2019 року по червень 2022 року включно становить 97064,57 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.129-1 Конституції України, ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 10-13, 18, 76-84, 141, 223, 258-259, 263-265, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 97064 (дев`яносто сім тисяч шістдесят чотири) грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев