Справа №295/7878/22
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

17.08.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Стрілецька О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка Романа Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернуся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 2181,00 євро, з яких: 2170,00 євро - основна сума заборгованості, 11,00 євро 3% річних за прострочення виконання зобов`язань.

Разом з позовною заявою адвокат Гуртовенко Р.М. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказав, що відповідач є недобросовісним боржником та ухиляється від виконання обов`язків за договором позики, а також може здійснити відчуження належного йому нерухомого майна з метою ухилення від виконання зобов`язань за договором.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Звертаючись до суду представникОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 може здійснити відчуження належного йому нерухомого майна з метою ухилення від виконання зобов`язань перед позивачем.

Однак, до заяви про забезпечення позову заявником не долучені докази, які підтверджують, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження належного йому майна з метою ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Саме припущення заявника щодо можливості відчуження відповідачем нерухомого майна з метою ухилення від виконання судового рішення без надання відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник, не співмірний із заявленими позовними вимогами, які стосуються стягнення заборгованості за договором позики, а предметом даного позову не є нерухоме майно, яке на праві власності належить відповідачу. Так, позивач просить стягнути грошові кошти в сумі 2181, 00 євро, що день розгляду заяви про забезпечення позову за офіційним курсом Національного Банку України еквівалентно 80768,97 грн (2181Х37,033). Отже, сума заявлених вимог явно не відповідає вартості двокімнатної квартирі в місті Житомирі.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що обраний заявником захід забезпечення позову є не співмірним із заявленими позовними вимогами, заявником не доведено належними доказами, що ОСОБА_2 вживає заходи, направлені на відчуження належного йому майна з метою ухилення від виконання зобов`язань за договором позики, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 258, 260, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка Романа Михайловича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька