Дата документу 19.12.2022Справа № 545/1291/22
Провадження № 2/554/2826/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі :

головуючого судді - Материнко О.М.,

за участю секретаря Закори Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказав, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2012 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.04.2022 року стягнуто з нього користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.01.2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

Вказав, що у зв`язку з тим, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, загальна частка відрахувань з його доходів не може бути більшою ніж 1/3 частина , тобто по 1/6 на одну дитину.

У зв`язку з чим прохав суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 1/4 частини його доходів до 1/6 частини його доходів.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.06.2022 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому вона проти його задоволення заперечувала. Вказала, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на відзив, в яких він позов підтримав та прохав задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вищевказаного судового рішення відкрито виконавче провадження.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.04.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.01.2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ « Про виконавче провадження » загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З роз`яснень, викладених у пункті 17 вищевказаної Постанови та частини першої статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини першої статті 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених статтею 192 СК України обставин, що мають істотне значення та є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що розмір аліментів, стягнутих згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2012 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального стану, не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитиме його інтересам.

Наявність на утриманні позивача ще однієї неповнолітньої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 761/2235/16-ц, від 03 червня 2020 року по справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19 та від 28.05.2021 року по справі № 715/2073/20.

Проаналізувавши зміст норм права та встановлених судом фактів, враховуючи , що позивач працездатний, даних про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8 не надав, розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2012 року не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12,13,77-81, 137,263-265 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання : АДРЕСА_2 .

Суддя М.О. Материнко