Справа № 191/1988/22
Провадження № 2/191/644/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, від імені якого діє представник Бутенко М.О., звернулося до відповідача ОСОБА_1 з позовом про стягнення збитків в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.09.2020 року о 23 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак « НОМЕР_1 » допустив зіткнення з транспортним засобом «Geely», державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області (справа № 937/7150/20) від 01.10.2020 відповідача винен скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 70102 встановлено, що вартість відновлювального ремонту «Geely», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 25328,29 грн. Витрати на збір документів склали 1750,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 22788,14 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 22788,14 грн.; Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою судді від 26.08.2022 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2020 о 23 год. 30 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2101», державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , який допустив зіткнення з автомобілем «Geely», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області (справа № 937/7150/20) від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні ДТП, яка мала місце 25 вересня 2020 року, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

28 вересня 2020 року ОСОБА_2 відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про настання страхового випадку по договору страхування.

28 вересня 2020 року, керуючись ст. 35 та п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий ОСОБА_2 подав позивачу заяву про відшкодування шкоди.

Згідно звіту № 40102 про оцінку колісного транспортного засобу від 12 жовтня 2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Geely», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала 25328,29 грн.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, Наказом МТСБУ було прийнято рішення (номер справи №70941) про відшкодування шкоди.

Відповідно до платіжного доручення №2544827 від 18 листопада 2020 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій від ДТП стороні в розмірі 21038,14 грн.

Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктами 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами підпункту 38.2.1. пункту 38.2.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з частиною 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, на підставі акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції встановлено, що транспортний засіб «Geely», державний номерний знак « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, отримав механічні пошкодження на суму 25328,29 грн.

Позивачем, на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування, була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 21038,14 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2544827 від 18 листопада 2020 року.

Доказів, які б спростовували викладені обставини, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

Суд погоджується, що у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складають 21038,14 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 21038,14 грн. є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1750,00 грн., суд зазначає наступне.

Позивач, як вбачається з позовної заяви, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу.

Як зазначалося, у відповідності до положень частини 1статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначене відповідає положенням пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

Зі змісту положень статті 1191 ЦК України вбачається, що розмір зворотної вимоги, яка виникає в порядку регресу, обмежується розміром виплаченого відшкодування за заподіяну іншою особою шкоду.

При цьому, позовна заява не містить будь-яких відомостей про те, що 1750,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, були ним сплачені в якості відшкодування шкоди заданої діями відповідача.

Навпаки, безпосередньо позивач зазначає, що зазначена сума є витратами на встановлення розміру шкоди та збір документів, що зокрема підтверджується рахунком на оплату №642/С/2020 від 05 листопада 2020 року, актом від 05 листопада 2020 року та платіжним дорученням №2544630 від 18 листопада 2020 року, з яких вбачається, що МТСБУ суму 1750,00 грн. було сплачено на користь суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 за виконання робіт по справі №70941, а саме за експертний звіт №70102.

При цьому, слід зазначити, що згідно з пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Будь-яких інших правових підстав в обґрунтування позовних вимог в цій частині, окрім вимог в порядку регресу, позивачем суду не надано.

З наведеного вбачається, що витрати позивача з оплати 1750,00 грн., які було сплачено на користь СПД « ОСОБА_3 », не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов`язаними з діяльністю МТСБУ. З огляду на викладене, підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2.статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 гривень.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (р/р IBAN: НОМЕР_3 в AT «Укрексімбанк», м. Київ, ) завданні збитки в порядку регресу в розмірі 21038 (двадцять одна тисяча тридцять вісім) грн. 14 коп., а також витрати по сплати судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко