Ухвала

22 липня 2022 року

м. Київ

справа № 752/6911/21

провадження № 61-6830ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 10 вересня 2005 року укладено шлюб. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей. З листопада 2018 року, коли відповідач почав мешкати окремо, сім`я існувала тільки формально. Позивачка вважала, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Строку на примирення, на її думку, сторони не потребували, оскільки з часу припинення спільного проживання та ведення господарства пройшло більше 2-х років, а отже вичерпалась можливість для примирення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 10 вересня 2005 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1272.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у липні 2022 року через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд. Зазначає, що відповідач погоджується з висновком про розірвання шлюбу, однак не згодний з мотивуванням такого рішення.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про розірвання шлюбу.

Предметом спору у цій справі є вимоги про розірвання шлюбу,а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Касаційна скарга містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки стосується його права на захист та повагу до честі, гідності та недоторканості ділової репутації.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак