ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

Дашковської А.В.

суддів: Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , у особі представника - адвоката Рогавої Ірини Таріелівни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року позов задоволено.

12 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати відповідно до приписів статті 379 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Рогавої І.Т., яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення пред-

ставника позивача ОСОБА_3 - адвоката Железняка В.К., який заперечував проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Встановлено, що 23.12.2014р. ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в обґрунтування позову вказала, що вона є донькою ОСОБА_5 , яка померла у 2003 році, та ОСОБА_6 , який помер у 2004 році. 26.04.1998 року вона виїхала для роботи та проживання до Сполучених Штатів Америки, де мешкає і по цей час. Вона перебуває на тимчасовому обліку в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку (США). Влітку 2014 року вона дізналась про те, що її батьки померли, та після їх смерті залишилось спадкове майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Батьки мешкали разом з її братом - ОСОБА_4 , тому останній фактично прийняв спадщину. Вона не прийняла спадщину після смерті своїх батьків у встановлений законом строк, так як безвиїзно знаходилась у Сполучених Штатах Америки і не була повідомлена про смерть батьків. В зв`язку з викладеним позивач просила визнати причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважною та надати їй додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори.

03.03.2015р. заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя було задоволено позовну заяву ОСОБА_3 та визначено останній додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Відповідач ОСОБА_4 за життя заяву про перегляд заочного рішення не подавав.

Вперше заяву про перегляд вказаного заочного рішення 12.01.2021 подала ОСОБА_1 , у якій вказувала, що відповідно до приписів статті 55 ЦПК України є правонаступником відповідача - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві зазначала, що її чоловіку не було відомо про існування цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позовну заяву, судові повістки та копію рішення суду він не отримував. Та їй стало відомо про це рішення лише у січні 2021р., тобто вже після смерті чоловіка - відповідача у справі, а копію рішення отримано в канцелярії суду 05 січня 2021р.

Вважає, що, якби відповідач був обізнаний про справу, він би заперечував проти позову як по суті, так і у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, у заяві зазначала, що вказаним рішення порушуються її права та права їх з померлим ОСОБА_4 сина - ОСОБА_6 на спадкування.

Встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с. 83-84).

Зі справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_4 позовна заява, судові повістки

спрямовувались на адресу його зареєстрованого місця проживання, але останнім не отримувались.

Суд, приймаючи заочне рішення, вказував, що відповідач був належним чином повідомлений.

Копію заочного рішення було направлено відповідачу разом із супровідним листом № 2222/2/333/603/15 від 03.03.2015р. на адресу, у якій він зареєстрований, але відомостей про отримання копії заочного рішення матеріали справи не містять ( а.с. 85).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, у якому перебували до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 95, 96).

Згідно розписки копії рішень у кількості 7 штук, стороною у яких був ОСОБА_4 , 05.01.2021р. отримав ОСОБА_6 ( а.с. 88).

Судом було прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, в ході розгляду якої адвокатом Рогавою І.Т. були надані письмові пояснення, у яких остання ретельно проаналізувала обставини спадкування ОСОБА_4 після смерті батьків всього спадкового майна, а також зазначила, що на момент вирішення вказаної справи успадковані частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 подарував своїй доньці - ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24.09.2013 року. Вказувала, що на підставі заочного рішення ОСОБА_3 були частково скасовані свідоцтва про право на спадщину, видані ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті кожного з батьків та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку вказаної квартири, а також визнано частково недійсним договір дарування ОСОБА_6 за життя успадкованої частки у квартирі своїй доньці ОСОБА_6 . Тобто є порушеними також і права ОСОБА_8 ( а.с. 125-126).

.

До письмових пояснень були додані декілька заочних рішень за відповідними позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ухвалені протягом 2015-2016рр., щодо спадкових прав ОСОБА_3 , якими задоволені всі її позови ( а.с. 127-133).

Також долучено довіреність від 11 грудня 2020р., посвідчену консульським агентом Консульства України в місті Анталія, згідно з якою ОСОБА_2 надала матері ОСОБА_1 право представляти її інтереси як власника належної їй частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , зокрема, вести всі цивільні справи у всіх судових установах ( а.с. 134).

Судом була витребувана спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який за життя мав статус відповідача в цій цивільній справі ( а.с. 153-163), з якої вбачається, що після його смерті заяву про прийняття спадщини подано ОСОБА_1 - дружиною померлого, у якій вона спадковим майном визначила автомобіль ( а.с. 154).

Натомість, ОСОБА_6 подав заяву, у якій заявив про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_1 ( а.с. 162-зворот).

Згідно довідки № 04-07/3/22252 від 16.12.2019р. Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_4 на момент смерті був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , а разом з ним на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_6 - син ( а.с. 162).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтеня 2021р. заяву

ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто заявниці ( а.с. 176-178).

Підставами для залишення заяви без розгляду суд зазначив, що заочним рішення суду від 03.03.2015р. жодним чином не порушені права на спадщину самої ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_6 , які не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тому не були учасниками спірних правовідносин на момент ухвалення цього рішення. Суд також вказував, що у змісті заяви про перегляд заочного рішення чітко визначається, в інтересах кого заявниця звертається, тому її посилання на те, що вона одночасно звертається в інтересах доньки не підтверджені на час розгляду заяви, а довіреність в даному випадку від імені ОСОБА_6 не має значення для вирішення питання про перегляд заочного рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції, не встановивши належним чином процесуальне становище особи, яка подала заяву про перегляд заочного рішення, безпідставно залишив цю заяву без розгляду у зв`язку з тим, що права заявника та ОСОБА_6 як спадкоємців померлого відповідача заочним рішення суду не порушуються. Серед іншого зазначає, що вона звернулась до суду не тільки щодо спадкових прав після смерті відповідача ОСОБА_4 , а й як його правонаступник.

Колегія вважає, що є підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд в дійсності не в повній мірі перевірив всі доводи заяви та додані до неї документи, та дійшов передчасного висновку, що заявниця не має відношення до оскаржуваного заочного рішення як спадкоємець померлого відповідача ОСОБА_4 .

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 є дружиною померлого відповідача ОСОБА_4 , яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі на час його смерті, а також була зареєстрована з ним у одному житловому приміщенні, що вказує на те, що відповідно до приписів статті до приписів ч. 3, 5 статті 1268 ЦК України вона прийняла спадщину. Крім того, зі спадкової справи вбачається, що вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Вказані обставини не свідчать про те, що вона захищає лише свої спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_4 , та лише спадкові права дітей як спадкоємців після смерті батька, хоча ОСОБА_1 у своїй заяві та апеляційній скарзі постійно зазначає, що цим заочним рішення порушуються ще й права спадкоємців померлого відповідача в особі дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

В дійсності, суд правильно виходив із того, що їх спадкові права можуть бути захищені в інший спосіб, а не у спосіб подання заяви про скасування заочного рішення.

Але суд не перевірив, серед іншого, доводи ОСОБА_1 , що вона, зокрема, подала заяву як правонаступник померлого відповідача у справі, після якого вона є спадкоємцем, а тому може бути й правонаступником відповідно до приписів статті 55 ЦПК України. А також не визначив, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво у такому обсязі прав, які належали померлому відповідачу ОСОБА_4 у спірних с ОСОБА_3 правовідносинах.

Отже, суд припустився неповноти при вирішенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цій справі, яка може бути усунена лише шляхом нового розгляду цієї заяви судом першої інстанції, оскільки ці обставини суд не перевіряв, а тому вони не можуть бути самостійно встановлені судом апеляційної інстанції.

Беручи до уваги все вище наведене, колегія відповідно до вимог пп. 1, 4 ч. 1 статті 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу з переданням справи для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 у особі представника - адвоката Рогавої Ірини Таріелівни задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 березня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Дашковська А.В.

Подліянова Г.С.

Дата документу 23.02.2022 Справа № 333/10501/14-ц