Справа № 466/1983/22
Провадження № 2/466/1470/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 липня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря с/з Коновал Х.В.

прокурора Козак О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про відшкодування до місцевого бюджету м.Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

31.03.2022 року керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду з відповідним позовом в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про відшкодування до місцевого бюджету м.Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в розмірі 5997,62грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.12.2021 Шевченківським районним судом м. Львова винесено вирок у кримінальному провадженні №0000556 від 28.06.2021, відносно ОСОБА_1 , за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_1 27 червня 2021 року приблизно о 12 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 320», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова у напрямку вул. Незалежності смт. Брюховичі м. Львова, поблизу будинку №18, що розташований по вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова, здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Курортну у смт. Брюховичі м. Львова, та грубо порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами і доповненнями), а саме: п.п. 1.5. Розділу 1: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.п.2.3 б) Розділу 2: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. 2.3 д) Розділу 2: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.п. 10.1 Розділу 10: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.п. 10.4 Розділу 10: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; п.п. 16.13. Розділу 16: перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, проїжджаючи не регульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_3 , що рухалася по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_3 , від чого остання, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня тяжкості, субарахноїдального крововиливу лобних часток головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, зламу кісток лицевого черепа, закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням, множинні садна голови обличчя, верхніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичного експерта №902 від 28 липня 2021 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_1 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно наданої інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» №2098 від 02.12.2021 року, потерпіла ОСОБА_4 , 2006 року народження, з 27.06.2021 по 01.07.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні невідкладної хірургічної допомоги та нейрохірургічному відділенні КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» із діагнозом: забій головного мозку легкого ступеня важкості, субарахноїдальний крововилив лобних долей головного мозку, злам лівої скроневої кістки, злам кісток лицевого черепа, закритий перелом лівої ключиці.

Загальна вартість лікування потерпілої ОСОБА_4 відповідно до листа №23-05вих.-1604 від 28.03.2022, становить 5997,62 грн., які на даний час, не відшкодовано.

Прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Львівської міської ради витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

На органи прокуратури, відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 56 ЦПК України покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2021 року у справі №466/7025/21, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

З вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_1 27 червня 2021 року приблизно о 12 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 320», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова у напрямку вул. Незалежності смт. Брюховичі м. Львова, поблизу будинку №18, що розташований по вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова, здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Курортну у смт. Брюховичі м. Львова, та грубо порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами і доповненнями), а саме: п.п. 1.5. Розділу 1: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.п.2.3 б) Розділу 2: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. 2.3 д) Розділу 2: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.п. 10.1 Розділу 10: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.п. 10.4 Розділу 10: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; п.п. 16.13. Розділу 16: перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, проїжджаючи не регульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_3 , що рухалася по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , від чого остання, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня тяжкості, субарахноїдального крововиливу лобних часток головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, зламу кісток лицевого черепа, закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням, множинні садна голови обличчя, верхніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичного експерта №902 від 28 липня 2021 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с.10-17).

Відповідно до ч. 6ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно з положеннями ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Вказані положення закону надають Львівській міській раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст. 16 Цивільного кодексу України.

Згідно листа КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» №2098 від 02.12.2021 року, потерпіла ОСОБА_4 , 2006 року народження, з 27.06.2021 по 01.07.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні невідкладної хірургічної допомоги та нейрохірургічному відділенні КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» із діагнозом: забій головного мозку легкого ступеня важкості, субарахноїдальний крововилив лобних долей головного мозку, злам лівої скроневої кістки, злам кісток лицевого черепа, закритий перелом лівої ключиці.

Загальна вартість лікування потерпілої ОСОБА_4 відповідно до листа №23-05вих.-1604 від 28.03.2022 КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» становить 5997,62 грн., які на даний час, не відшкодовано (а. с.25-26, 37).

При цьому, до реабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належать:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст.284 КПК);

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК);

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати (п.3 ч.1 ст.284 КПК).

Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття вироку Шевченківським районним судом м.Львова від 09.12.2021 р., не є реабілітуючою.

Частиною 1ст. 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 1191 Цивільного кодексу України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.

До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України№545від 16липня 1993року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування Комунального комерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» та КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 від кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , є обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,247,263-265,268,274,280-283,289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Львівської міської ради (пл.Ринок,1, м.Львів,79008, ) до місцевого бюджету (одержувач: АТ КБ Приватбанк, р/р НОМЕР_2 , ), понесені Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»(, адреса:79059, м.Львів, вул. І. Миколайчука, 9) витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 від злочину в розмірі 5997,62 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень шістдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 13.07.2022 року.

Суддя О. І. Ковальчук