Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 221/7687/21 позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає виконанню, вказуючи в обґрунтування своїх вимог, що 03.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис №1000 щодо стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»» заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» 08.07.2013 року, у розмірі 40129,60 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В. від 07.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66001914 на підставі виконавчого напису. Про вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі позивач дізнався у листопаді 2021 року, коли почали здійснення відрахувань з доходів.

Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, а вона в свою чергу не визнає вимоги кредитора, тому просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає виконанню.

Також, під час вчинення виконавчого напису нотаріус не зазначив період дії договору, не пересвідчився у безспірності вимог: не врахував строку позовної давності, не перевірив правильності розрахунків та документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису.

У зв`язку з невідповідністю виконавчого напису вимогам законодавства щодо безспірності вимог, просив його визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою від 16.11.2021р. зупинено стягнення на підставі виконавчого напису.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Прайм альянс»» надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що товариство набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R2В від 08.07.2013р., вимога сплати боргу направлялась йому поштовим відправленням, тому позивач сповіщений про наявну заборгованість, однак не сплатив її. Вважає, що витрати на правничу допомогу завищені, тому просив відмовити в задоволенні позову, зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»» в судове засідання не з`явився, у відзиві просив слухати справу за відсутності представника .

Третя особа приватний виконавець у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

03.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис №1000 щодо стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»» заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» 08.07.2013 року, у розмірі 40129,60 грн.

З наявного у матеріалах справи копії виконавчого напису вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором №R2В від 08.07.2013р, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк».

Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за періоди 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Сума заборгованості складає 39732,28 грн, з яких заборгованість по основному боргу 27638,36 грн., заборгованість за відсотками становить 4355,42 грн, комісія 7738,50 грн та 397,32 гривень плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В. від 07.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66001914 на підставі виконавчого напису.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03.06.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань.

Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн та 454 грн за клопотання про забезпечення позову, а усього 1362 грн.

Також, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

Судом встановлено, що правнича допомога адвоката полягала у консультації та ознайомленні з матеріалами справи; складенні позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Також суд враховує малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб.

Враховуючи, що представник відповідача заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вбачає зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх з відповідача у розмірі 1 907,00 грн.

Керуючись ст. 18, ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 141, 253, 259, 263, 267, 268, 272, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 1000 від 03.06.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є. Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»» заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ВТБ банк» 08.07.2013 року, у розмірі 40129,60 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»» на користь позивача судові витрати в сумі 1362 грн. судового збору та 1907,00 грн. на правову допомогу, а усього 3269 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В.Безрук