Справа № 577/965/22
Провадження № 2/577/418/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого-судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

представника позивача Буланова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 267 296 гривень 06 копійок заборгованості за кредитним договором. Вимоги обгрунтовують тим, 19 вересня 2017 року між АТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум). Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором , повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 роки з моменту її випуску, та встановив ліміт відповідачу у сумі 200 000 гривень. Відповідач , отримавши та користуючись кредитними коштами, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03 лютого 2022 року має заборгованість: по тілу кредиту -108 513 гривень 94 копійки, просрочка по тілу - 200 191 гривня 73 копійки, відсотки за кредитом - 18 842 гривні 20 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків щодо сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нараховано неустойку. Станом на 03 лютого 2022 року розмір неустойки становить 48 262 гривні 13 копійок. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повер-нення кредиту за договором. Також, просять стягнути з відповідача 4 009 гривень 44 копійки судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 , заперечуючи проти заявлених вимог, в судовому засіданні пояснював, що кредитний договір між сторонами , укладений з недодержанням письмової форми, тому є нікчемним, надана банком анкета-заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, умови відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами у справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу. В підписаній відповідачем анкеті-заяві також відсутні відомості про те, які саме умови, викладені в публічній пропозиції та які додатки до договору, що розміщені на веб-сторінці банку, погоджені сторонами, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредит-, номеру виданої кредитної картки. Умови, викладені в публічній пропозиції та які додатки до договору, що розмішені на веб сторінці банку взагалі не додані до позовної заяви, тобто , доказів про те, що між сторонами укладено кредитний договір позивачем, не надано. Оскільки у анкеті-заяві процентна ставка за користування кредитним коштами та розмір неустойки не зазначено, тому підстави для стягнення відсотків та неустойки відсутні. Підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми. Посилається на постанову Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 в якій зазначено, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту, який не є складником кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Крім того, звертає увагу на те, що у період дії карантину, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення за період з 12 березня 2020 року. Також звертає увагу на те, що вимоги позивача про стягнення неустойки заявлені поза межами строку позовної давності, оскільки позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені один рік, тобто, сплинув строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем , що підставою відмови у задоволенні позову. У зв`язку з такими обставинами, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредита відсотків та комісії за обслуговування є не вірним та спростовується вище зазначеним. Приймаючи до уваги все вищевикладене, можуть бути наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача лише суми залишку непогашеного тіла кредиту.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступ-ного висновку.

Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року між АТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум). Того ж дня ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випущено платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії три роки з моменту її випуску, а також встановлено ліміт відповідачу 200 000 гривень. Умовами вказаної угоди передбачено обов`язок позивача надати, а відповідача - повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойку .( а.с. 5-20).

Відповідно до статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належ-ним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законо-давства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у пись-мовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника по-вернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Зі ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а пози-чальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») гла-ви 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не ви-пливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодер-жанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в разі виникнення несанкціонованої кредитної заборгованості за рахунком повертати банку таку заборгованість наступним чином: сплачувати нараховані проценти за несанкціонованою кредитною заборгованістю, що виникла в поточному календарному місяці в останній робочий день поточного календарного місяця. У разі прострочення строку погашення заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю, зазначеним в договору, банк зупиняє нарахування відсотків за несанкціонованою кредитною заборгованістю на таку прострочену суму та починає нараховувати пеню на суму простроченої несанкціонованої кредитної заборгованості у розмірі, що зазначений в тарифах до договору, яку держатель зобов`язаний сплатити банку. В день сплати держателем простроченої заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю в повному обсязі, банк припиняє нарахування пені.

Як вбачається з розрахунку, долученому до позову, позивач, вважаючи, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, станом на 03 лютого 2022 року визначив заборгованість відповідача за тілом кредиту -108 513 гривень 94 копійки, прострочку по тілу - 200 191 гривня 73 копійки, нарахував відсотки за кредитом - 18 842 гривні 20 копійок, та неустойку в розмірі 48 262 гривні 13 копійок ( а.с.24).

Умови публічної пропозиції містять загальні положення кредитних відносин, розрахунок, долучений до позову, має односторонній характер, оскільки з нього неможливо встановити, яким чином відбувалося погашення боргу відповідачем, відсутній також і витяг з рахунку на підтвердження зазначених в ньому платежів, належних до сплати відповідачем.

Крім того, як вказує позивач, 19 вересня 2017 року для відповідача була випущена міжнаро-дна платіжна картка строком дії 3 роки з моменту випуску, тому відповідно, строк кредитування закінчився 19 вересня 2020 року .

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 зазначено, що «способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту, який не є складником кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст».

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року зазначено наступне:

«54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

55.3 огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц та-кож звертається увага на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором процен-ти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті- заяві домовленості сторін про сплатиу відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова )форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов 'язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За встановлених обставин, враховуючи висновки , викладені в постановах Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка визначена позивачем та викладена у розрахунку і становить 108 513 гривень 94 копійки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до суми задоволених вимог. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 643 гривні 87 копійок

Керуючись ст.ст. 526,527, 530, 1050, 1054 ЦК України , ст.ст. 10-13,76-81, 141, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги акціонерного товариства Альфа-Банк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2017 року станом на 03 лютого 2022 року розмірі 108 513 ( сто вісім тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 94 копійки, а також 1 643 (одну тисячу шістсот сорок три) гривні 87 копійок судового збору .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2022 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: акціонерне товариство Альфа-Банк (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,100, МФО 300346, , п/р НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Семенюк І. М.