Справа № 496/1561/22
Провадження № 2/496/1166/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області про установлення факту батьківства, виключення відомостей з актового запису, визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив установити факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 ; виключити відомості з актового запису №07 про народження ОСОБА_1 , змінити відомості, виклавши ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 ; визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи те, що одна з позовних вимог по справі стосується нерухомого майна, яке територіально відноситься до Біляївського районного суду Одеської області від так вказана цивільна справа підсудна Біляївському районному суду Одеської області.

Однак, суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви немайнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить, що становить 992,40 гривень.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Крім того ч.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вказане також регламентує і п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, з позовної заяви вбачається три позовні вимоги: дві позовні вимоги не майнового характеру та одна вимога майнового характеру.

З урахуванням наведеного позивач повинен сплатити 992,40 грн. судового збору за кожну окрему позовну вимогу немайнового характеру.

Однак, однією із позовної вимоги є вимога про визнання права власності на житловий будинок, що відноситься до вимог майнового характеру.

Відповідно до п. а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Так, позивачем в позовній заяві вказано ціну позову у розмірі 99300 грн., але до суду не надано докази, що підтверджує фактичну (ринкову) вартість спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

З викладеного вбачається, що позивачу слід надати підтвердження визначення дійсної вартості майна (наприклад, висновок суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи та сплатити судовий збір виходячи з вказаної ціни позову.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Саме тому, що при подачі позовної заяви позивачем порушені вимоги ст.175, 177 ЦПК України вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області про установлення факту батьківства, виключення відомостей з актового запису, визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Л. Пасечник