Провадження 4-с/127/134/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Луценкоа Л. В. ,

при секретарі судового засідання Мутовкіної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка Андрія Ігоровича, про визнання незаконною бездіяльності щодо фактичного не скасування арешту майна та інших заходів примусового виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А. І., в якій просить: визнати незаконною бездіяльність Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в особі начальника Березюка А. І. щодо фактичного не скасування арешту майна ОСОБА_2 та інших заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №50379671.

Зобов`язати начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А. І. фактично зняти арешт з майна боржника померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: с. Кудинка Летичівського району у межах виконавчого провадження №50379671.

В скарзі зазначено, що постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби від 12.03.2016 будо відкрито виконавче провадження №50379671 за заявою стягувача акціонерного товариства «УкрСиббанк» про примусове виконання виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн.Були накладені арешти та інші заходи примусового виконання рішення.

Постановою від 21.09.2019 головного державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ковальчука Ю.Ю., у виконавчому провадженні №50379671 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: с. Кудинка, РНОКПП: НОМЕР_1 .

В подальшому боржник ОСОБА_2 помер, тому постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби 28.12.2021 року виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39, 40 ЗУ Про виконавче провадження, в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

25.02.2021 між Акціонернимо товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» був укладений договір факторингу, згідно якого було передано у власність фактору заборгованість по договору споживчого кредиту №0 від 16.05.2008.

25.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 був уколений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №0 від 16.05.2008.

За таких обставин, належним стягувачем по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області є ОСОБА_1 , який не пред`являє будь-яких претензій до боржників, спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 , тому потреба в чинних будь-яких заборонах в ході примусового виконання рішення відпала. Крім цього, скаржник сам є спадкоємцем по заповіту майна померлого свого діда ОСОБА_2 .

28.10.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. звернувся заявою до Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі ст.ст. 39,40 ЗУ «Про виконавче провадження», в якому просив скасувати арешти та інші примусові заходи по виконавчому провадженню №50379671, відкритого за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про примусове виконання виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн.

На вказану заяву надійшла відповідь в якій зазначається, що заміна сторони у вказаному виконавчому провадженні зняття арештів з майна ОСОБА_2 є неможливим.

Отже скаржник посилаючись на те, що постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 28.12.2020 виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39,40 ЗУ «Про виконавче провадження», і в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, але фактично арешт з майна померлого ОСОБА_2 не знятий, змушений звернутися до суду з даною скаргою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022 у даній справі прийнято до розгляду скаргу та відкрито провадження. (а.с. 47).

14.02.2022 начальником Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюком А.І. надано відзив на скаргу у якому просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що дії вчиненні виконавчому провадженні №50379671 відповідають вимогам закону, а саме: 12.03.2016 державним виконавцем, відповідно до вимог частини 1 пункту 8 розділу 3 Порядку організації примусового виконання рішень, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50379671 з виконання про стягнення солідарно з ОСОБА_2 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн. 21.09.2019 державним виконавцем керуючись вимогами ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та накладено обтяження в реєстрах рухомого та нерухомого майна.

Оскільки виконавче провадження № 50379671 по виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц від 04.02.2016 Вінницького міського суду про стягнення солідарно з ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту в розмірі 55485,52 ( п`ятдесятії п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн. на користь АТ "Укрсиббанк" закінчено, заміна сторони виконавчого провадження, а також вчинення будь-яких дій по виконавчому провадженню є неможливим.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. в судовому засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Особа, дії якої оскаржуються начальник Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюк А.І. в судове засідання не з`явися з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду скарги.

Враховуючи вищевказане, та положення ст. 223 та ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність скаржника та його представника та посадової особи ДВС, дії якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 431 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державного виконавця.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Водночас за змістом положень статей 2, 4 та 19 КАС України до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, відповідно до статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 КАС України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 червня 2019 року у справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).

Вимогами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За матеріалами справи ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А. І., в якій просить: визнати незаконною бездіяльність Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в особі начальника Березюка А. І. щодо фактичного не скасування арешту майна ОСОБА_2 та інших заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №50379671 та просить зобов`язати начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А.І. фактично зняти арешт з майна боржника померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: с. Кудинка Летичівського району у межах виконавчого провадження №50379671.

Судом встановлено, що 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у цивільній справі №127/27096/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн. на користь АТ "Укрсиббанк", що підтверджується копією виконавчого листа. (а.с. 15-16).

Постановою від 21.09.2019 головного державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ковальчука Ю.Ю., у виконавчому провадженні №50379671 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: с. Кудинка, РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 9-10)

В подальшому боржник ОСОБА_2 помер, а тому постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби 28.12.2021 року виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. (а.с. 32-33).

На даний час стягувачем по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області є ОСОБА_1 , який не пред`являє будь-яких претензій до боржників, спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 , що підтверджується договором від 25.02.2021 про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 (а.с.26-31). Крім цього, скаржник сам є спадкоємцем по заповіту майна померлого свого діда ОСОБА_2 (а.с. 38-40).

Оскільки, заявник ОСОБА_1 набув статусу стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області, що підтверджується договором від 25.02.2021 про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 (а.с.26-31), тобто після закінчення виконавчого провадження ВП № 50379671, а саме 28.12.2020, а тому він не являється стороною виконавчого провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є стороною зведеного виконавчого провадження ВП № 50379671, суд вважає, що неможливо здійснювати розгляду скарги ОСОБА_1 в межах цієї справи за правилами цивільного судочинства, оскільки згідно з приписами частини першої статті 287 КАС України та частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розгляд цієї скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року в справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19), який є обов`язковим для врахування при застосуванні норми права за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України, особа, яка не є учасником виконавчого провадження, однак вважає, що діями чи рішенням виконавця порушено її права, може звернутися за захистом своїх порушених прав до суду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, відповідно до пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя повинен відмовити у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У випадку, якщо провадження у справі вже відкрито, але під час розгляду з`ясувалося, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то за пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, встановивши, що скарга на дії державного виконавця подана не стороною виконавчого провадження, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд із врахуванням того, що провадження вже відкрито, вважає за необхідне закрити провадження в справі.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 р. № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.05.2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю, визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником (колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є, та не був стороною виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка Андрія Ігоровича, про визнання незаконною бездіяльності щодо фактичного не скасування арешту майна та інших заходів примусового виконання рішення суду - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: