Провадження № 2/369/2252/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Хильчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2021 року позивачка звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка перебуває з 19.03.2011 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

У шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка просила суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, за місцем її проживання та/або перебування; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 25.07.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позив визнав, просив його задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, місце та дата розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи без їх участі, та просила вирішити питання у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.2013 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09 грудня 2013 року відділом ДРАЦС Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим було складено відповідний актовий запис № 5049. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про місце реєстрації № 3349, виданої 28.09.2021 року Борщагівською сільською радою, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 19.03.2011 року Київським відділом ДРАЦС Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19 березня 2011 року зареєстровано шлюб, про що 19.03.2011 року Київським відділом ДРАЦС Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим складено відповідний актовий запис № 108. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно довідок, виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_6 на постійному місці роботи з 01.01.2021 року та займає посаду викладача мистецької школи та у період з квітня 2021 року по вересень 2021 року мала дохід 13 910,40 грн.

04.01.2022 року Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради подала до суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд враховує тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, бажання самої дитини на проживання з матір ю, згоду батька на проживання малолітньої дитини з матір`ю, через що, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення суд, зазначає, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останньої з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи вік малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з матір`ю, який фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім того, суд враховує те, що відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач має матеріальну можливість для утримання дитини, має постійне місце роботи, створила для неї належні побутові умови для проживання, забезпечила їй належне медичне обслуговування, займається її вихованням, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її малолітній вік, а також те, що дитина проживає з позивачем у звичних для ниє умовах, ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з матір`ю, проживання батька окремо від них, суд приходить до висновку про можливість визначення місця проживання дитини з позивачем. При цьому суд враховує, також висновок Служби у справах дітей про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю і те, що відповідач не заперечує проти позову, тобто фактично визнав позовні вимоги. Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем в цій частині, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, з відповідача на користь позивача

Отже, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, позивачці з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був нею сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14,76-83,89,259,263,264,265,268,272 ЦПК України, ст.ст.19,141,157,160-161 СК України, відповідно до Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ч.ч. 2 і 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем її проживання та/або перебування.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., що становить 50 відсотків судового збору, який був нею сплачений при поданні позову (відповідно до квитанції про сплату №88801 від 04.10.2021 року 908,00 грн. судового збору (отримувач ГУК уКиїв.обл/Вишнева міс./22030101; ; П/Р: UA0010790), МФО:899998; призначення:*;101;; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Києво-Святошинський районний суд Київської області; Банк:АТ «Ощадбанк», МФО 300465)).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, , адреса: 08131, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, пров. Шкільний, 5.

Суддя Л.М.Ковальчук