ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/561/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Іванюта О.М.

та сторін представника ДВС Кущака В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/10971/21 за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., повний текст рішення складено 18 лютого 2022 року, у справі за позовом Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2021 року Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на підставі виконавчих листів виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області № 607/4591/13-ц від 22.07.2014 та № 607/1322/15-ц від 10.06.2015 в солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникло зобов`язання перед ОСОБА_4 в розмірі 277 992,80 грн.

В ході виконання вказаних виконавчих листів 31.08.2015 проведено електронні торги, на яких реалізовано належну боржнику ОСОБА_1 однокімнатну квартиру, загальною площею 32,8 кв. м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказану квартиру придбано переможцем електронних торгів ОСОБА_3 , яка сплатила на користь Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, за грошові кошти в розмірі 300048,00 грн.

Відтак в подальшому державним виконавцем було видано акт про проведенні електронні торги від 10.11.2015 року. За рахунок коштів переможця торгів ОСОБА_3 виконано зобов`язання солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 . Боржнику ОСОБА_1 повернено було грошові кошти в сумі 163 581,52 грн, що знаходилися на депозитному рахунку відділу Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції після розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням № 48552800 грошових сум.

Однак, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2017 року у справі 607/18080/15-ц електронні торги, проведені 31.08.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реалізації реєстраційного номера лота 90440 - квартири АДРЕСА_2 - визнано недійсними. Скасовано протокол проведення електронних торгів № 112704 від 31.08.2015 року. Скасовано Акт про проведені електронні торги від 10.11.2015 року щодо реалізації реєстраційного номера лота 90440 - квартири АДРЕСА_2 . Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 70 від 27.01.016 року, видане приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. на ім`я ОСОБА_3 щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Після чого, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2020 року справа № 607/5644/20, з Тернопільського міського відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) стягнуто в користь ОСОБА_3 285045,60 грн, переданих на виконання недійсного правочину, 2850,45 грн сплаченого судового збору та 5700,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. Вказане рішення оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, однак залишено без змін.

14.04.2021 року ГУ ДКС України в Івано-Франківській області проведено примусове списання коштів на користь ОСОБА_3 в сумі 285045,60 грн переданих на виконання недійсного правочину, в сумі 2850,45 грн сплаченого судового збору та 5700,00 грн витрат на правничу допомогу.

За рахунок коштів держави в особі Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відбулось виконання рішень Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2014 року по справах № 607/4591/13-ц та № 607/1322/15 від 10.06.2015 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року задоволено частково позов Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) грошові кошти у розмірі 163581,52 грн. та судовий збір у розмірі 2453,87 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відмовлено у задоволенні позову Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів

В апеляційній скарзі Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року змінити в частині незадоволення суми позовних вимог в розмірі 130014,53 грн. та задовольнити ухвалити нове, яким позов щодо суми позовних вимог у розмірі 130014,53 грн. задовольнити, стягнувши їх із ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що погоджуються із стягненням із ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 163581,52 грн., однак не згідні та не погоджуються із незадоволенням позовних вимог про необхідність стягнення решти суми позовних вимог у розмірі 130014,53 грн. із ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції належним чином не досліджено ту обставини, що саме Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконано зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 . Звернення із позовом до ОСОБА_4 про стягнення 130014,53 грн. - решту суми позовних вимог призведе до порушення майнових прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки стягувачем отримано усі кошти згідно виконавчого листа № 607/4591/13 від 22.07.2014 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом та виконавчого листа від 10.06.2015 року у справі № 607/1322/15 Тернопільського міськрайонного суду, а боржником не було здійснено належного виконання свого зобов`язання.

Вважають, що саме не сумлінні дії солідарних боржників, зловживання правами призвели до ухилення від виконання вказаних рішень суду за рахунок майна та коштів солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та спричинили настання негативних наслідків, які відображаються в погашенні заборгованості вказаних фізичних осіб за рахунок держави в особі Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та завдання таким чином майнової шкоди органу державної влади.

Також зазначають, що Тернопільським міським відділом ДВС з метою захисту інтересів відділу та недопущення стягнення коштів із відділу подавалась заява про перегляд рішення № 607/18080/15-ц за нововиявленими обставинами. Однак ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 10.08.2020 року у задоволенні заяви відмовлено, яка постановою Тернопільського апеляційного суду від 25.11.2020 року залишено без зміни.

Крім того, Тернопільським міським відділом ДВС в апеляційній та касаційних інстанціях оскаржувались рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі за № 607/5644/20 від 16.12.2020 року, яке вищими інстанціями залишено без зміни.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Юзьвак І.Я. подав відзив на апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у якому зазначив, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що державний виконавець при виконанні зведеного виконавчого провадження № 48552800, в якому об`єднано виконавче провадження № 44185608 за виконавчим листом № 607/4591/13 від 11.07.2014 року на загальну суму 188084,8 грн. та виконавче провадження № 47940767 за виконавчим листом № 607/1322/15 від 10.06.2015 року на загальну суму 89908 грн. діяв у порядку і спосіб, передбачений Законом України Про виконавче провадження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2017 року по справі № 607/18080/15 та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03.05.2017 року встановлено порушення прав ОСОБА_1 на майно, зокрема права власності. Так як, ДВС виступала відповідачем у вищевказаній справі, то ці порушення виникли внаслідок незаконних дій державного виконавця під час примусової реалізації майна.

Вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанції підтверджені постановою Верховного суду від 15.11.2019 року.

Також ДВС не зазначено, які саме дії відповідачів завдали йому шкоди. Апелянтом не вказано, від яких саме дій повинні були утриматись відповідачі, щоб не завдати майнової шкоди органу ДВС та не доведено причинного зв`язку між діями відповідачів та збитками в сумі 293596,05 грн.

Крім цього ДВС пропущено строки давності при поданні позовної заяви.

У судовому засіданні представник Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кущак В.Б. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Юзьвак І.Я. 12 липня 2022 року подав до апеляційного суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі, в задоволенні скарги заперечує із мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 29.07.2014 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 44185608 з примусового виконання виконавчого листа № 607/4591/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22.07.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 69 160,00 грн боргу та 117 268,00 грн, а всього 186 428,00 грн заборгованості по договору позики солідарно, 1656,80 грн судових витрат в рівних частинах.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2015 року у справі № 607/1552/15-ц надано дозвіл на примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 , яка ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29.01.2015 року залишено без змін.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 03.03.2015 року, державним виконавцем Пілярчуком О.В., на підставі виконавчого листа № 607/4591/13-ц, проведено опис майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні № 44185608.

Станом на 27.04.2015 року ринкова вартість даної квартири становила 394 800,00 грн (висновок суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 ).

Згідно з листом № 30/10436/12 від 28.04.2015 року, Другий відділ ДВС надіслав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звіт про визначення вартості арештованого майна-квартири по АДРЕСА_1 , та роз`яснив, що якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості, мають право подати заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Відповідно до заявки державного виконавця на реалізацію арештованого майна, державним виконавцем направлено до Головного управління юстиції у Тернопільській області заявку на реалізацію арештованого майна-однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 .

15.05.2015 року ОСОБА_1 подав письмові заперечення проти результатів оцінки із вимогою призначити рецензування звіту про оцінку майна.

22.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ОСОБА_7 провести рецензування звіту оцінки майна.

22.05.2015 року ОСОБА_7 проведено рецензування звіту про оцінку однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Копія висновку рецензента разом із додатками було направлено ОСОБА_1 , що підтверджується листом від 26.06.2015.

Відповідно до протоколу № 92071 проведення електронних торгів, 24.06.2015 року прилюдні торги реєстраційного лота № 71626 - однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 , не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів.

25.06.2015 державним виконавцем Семчишин Д.М. проведено уцінку вартості квартири та визначено її вартість у сумі 300048,00 грн, що підтверджується складеним актом від 25.06.2015 року.

30.06.2015 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47940767 з виконання виконавчого листа № 607/1322/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 20748,00 грн відсотків за користування позикою та 69 160,00 грн пені за неналежно виконані зобов`язання за договором позики від 22.12.2010 року.

06.07.2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження, згідно з якою виконавчі провадження № 47940767 та № 44185608 об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2015 2015 року у справі № 607/14056/15-ц стягнення на підставі виконавчого листа № 607/4591/13-ц від 22.07.2014 зупинено, на підставі звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою про визнання незаконними дій державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області та скасування оцінки майна.

Постановою від 26.08.2015 року виконавче провадження № 44185608 зупинено на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2015 справа № 607/14056/14-ц.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 112704, 31.08.2015 року по лоту № 90440 - квартира по АДРЕСА_1 , відбулись електронні торги, переможцем яких визначено учасника № 5, ОСОБА_3 , яка придбала вказану квартиру за 285 045,60 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2015 року у справі № 607/14056/15-ц визнано протиправними дії державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції щодо недотримання послідовності вчинення дій, з оцінки належної ОСОБА_1 квартири в АДРЕСА_1 , передбачених ст. 58, та 62 Закону України Про виконавче провадження, при підготовці проведення електронних торгів, які проведено 24.06.2015 року, і які визнані такими, що не відбулися, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 607/459/13-ц від 22.07.2014 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 69 160 гривень боргу та 117 268 гривень, всього 186428 гривень боргу по договору позики солідарно, 1656, 80 гривень судових витрат в рівних частинах.

Зобов`язано Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції провести оцінку належної ОСОБА_1 квартири в АДРЕСА_1 , з дотриманням визначеної послідовності дій, відповідно вимог статей 58 та 62 Закону України Про виконавче провадження щодо забезпечення права боржника на оскарження результатів як первісної оцінки, так і рецензії на оцінку, до направлення заявки на реалізацію майна на електронних торгах.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27.10.2015 у справі 607/14056/15-ц скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2015, та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця.

10.11.2015 року держаним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 44185608 складено акт про проведенні електронні торги, де переможцем ОСОБА_3 , була внесена сума на рахунок Другого ВДВС ТМУЮ за придбане майно в сумі 285 045,60 грн.

31.12.2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 607/4591/13-ц, виданого 22.07.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 69160,00 грн боргу та 117268,00 грн відсотків, а всього 186428,00 грн заборгованості за договором позики солідарно, 1656,80 грн судових витрат в рівних частках.

31.12.2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 607/1322/15-ц, виданого 10.06.2015 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 20748 грн. відсотків за користування позикою та 69160 грн. пені за неналежно виконані зобов`язання за договором позики грошей від 22.12.2010.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 у справі 607/14056/15-ц ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27.10.2015 залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про повернення грошових коштів в сумі 163581,52 грн, що знаходяться на депозитному рахунку ДВС, що залишилося після розподілу стягнутих державних виконавцем з боржника за виконавчим провадженням 48552800 відповідно до вимог ст. 43 Закону України Про виконавче провадження, які йому повернуто згідно платіжного доручення № 1182 від 16.08.2016.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2017 у справі № 607/18080/15-ц визнано електронні торги, проведені 31.08.2015 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реалізації реєстраційного номера лота 90440 квартири по АДРЕСА_1 - недійсними. Скасовано протокол проведення електронних торгів № 112704 від 31.08.2015. Скасовано акт про проведені електронні торги від 10.11.2015 щодо реалізації реєстраційного лота 90440 квартири по АДРЕСА_1 . Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 70 від 27.01.2016 року, видане приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. на ім`я ОСОБА_3 щодо права власності на квартиру по АДРЕСА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03.05.2017 у справі № 607/18080/15-ц рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2019 у справі № 607/18080/15-ц рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2017 та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 03.05.2017 залишено без змін.

ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення грошових коштів, переданих на виконання недійсного правочину в розмірі 300048 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2020 справа № 607/5644/20 стягнуто з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 285045, 60 грн переданих на виконання недійсного правочину та 2850, 45 грн сплаченого судового збору та 5700,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 26.02.2021 справа № 607/5644/20 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2020 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2021 справа № 607/5644/20 у відкриті касаційного провадження відмовлено, у зв`язку з малозначністю справи.

Відповідно до повідомлення № 99 від 05.04.2021 ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області повідомило Південно-західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що ними отримано виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі від 26.03.2021 року № 607/5644/20 про стягнення з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_3 285045,60 грн переданих на виконання недійсного правочину, 2850,45 грн сплаченого судового збору та 5700,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. Та просили протягом трьох робочих днів надати інформацію про підтвердження визначених кодів для проведення безспірного списання з їхнього рахунку, або вказати інше, пов`язане з виконанням рішення про стягнення коштів.

Згідно з листом № 2560/13-1617 від 07.04.2021 Південно-західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомило ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області що ними направлена на затвердження довідка про зміни до кошторису на 2021 рік для здійснення оплати по КЕКВ 2800 «Інші видатки». Реєстраційний рахунок з якого спід здійснити безспірне списання коштів буде повідомлено пізніше.

Відповідно до повідомлення № 99 від 14.04.2021 ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області повідомило Південно-західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що на виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі від 26.03.2021 року № 607/5644/20 про стягнення з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_3 14.04.2021 проведено примусове списання коштів з рахунку в сумі 285045,60 грн переданих на виконання недійсного правочину по КЕКВ 2800; в сумі 2 850,45 грн сплачений судовий збір по КЕКВ 2800; з сумі 5 700,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката по КЕКВ 2800.

Південно - Західне МРУ МЮ перерахувало на рахунок ОСОБА_3 кошти в сумі 285045,60 грн, 2850,45 грн та 5700,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 99 від 12.04.2021.

Отже, з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було стягнуто в користь ОСОБА_3 загальну суму 293596,05 грн, що складається з 285045,60 грн переданих на виконання недійсного правочину, 2850,45 грн сплачений судовий збір, 5700,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1417/5 від 19.04.2021, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перейменовано у Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Можливість повернення майна, переданого, у тому числі, на виконання недійсного правочину, шляхом пред`явлення вимоги набувачу, який не є стороною недійсного правочину, а так само володіння яким (майном) згодом відпала, урегульовано положеннями глави 83 ЦК України.

Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі N 3-905гс17 та постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 757/42443/15-ц (провадження N 61-38890св18).

Встановивши, що при реалізації квартири на електронних торгах Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції виступав як продавець і отримав від реалізації квартири 285045,60 грн, які були розподіленні на погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_4 , виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, а також за заявою ОСОБА_1 повернуто після розподілу коштів, залишок коштів в сумі 163581,52 грн, що знаходилися на депозитному рахунку відділу ДВС.

За рішенням суду вищевказані електронні торги були визнанні недійсними і стягнуто з Тернопільського міського відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в користь ОСОБА_3 28 045,60 грн, переданих на виконання недійсного правочину, які були безспірно списанні 14 квітня 2021 року.

В результаті визнання прилюдних торгів недійсними, усі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який перебував до проведення прилюдних торгів.

Кошти від реалізації нерухомого майна, які були перераховані ОСОБА_4 , та повернуті ОСОБА_1 і в подальшому повернуті такі кошти в порядку застосування наслідків недійсності правочину, згідно з судовим рішенням були за рахунок відділу ДВС на користь ОСОБА_3 , тому повинні повернути апелянту вище зазначені кошти.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 зберіг майно (кошти) за рахунок іншої особи - позивача, без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язаний повернути позивачу кошти, що були перераховані ним на користь ОСОБА_1 , згідно платіжного доручення від 16.08.2016 №1182 у сумі 163581,52 грн, але в подальшому стягнуті безпосередньо з відділу ДВС у судовому порядку на користь ОСОБА_3 в порядку застосування наслідків недійсності правочину.

В зв`язку з цим права та інтереси ДВС були порушенні відповідачем ОСОБА_1 і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) грошові кошти в розмірі 163581,52 грн.

Що ж стосується підстав відмови суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_1 130014,53 грн, то колегія суддів погоджується із таким висновком суду, оскільки вказана сума була перерахована стягувачу ОСОБА_4 і не була отримана ОСОБА_1 , тому й відсутні підстави для їх стягнення.

Вірним є висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_2 , оскільки матеріалами справи доведено, що остання не отримувала від позивача жодних коштів, тому й відсутні підстави для їх повернення.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі є ідентичними позовним вимогам, які були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на апелянта в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року без зміни.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на апелянта в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 липня 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: О.З. Костів

Н.М. Храпак