Справа № 308/530/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши заяву адвоката Кукарека К.С., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС» про забезпечення поданого ними позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ТзОВ «СІРІУС ТРАНС» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д., про витребування майна з чужого незаконного володіння.

09.09.2022 року, через канцелярію суду, від представника ТзОВ «СІРІУС ТРАНС» - адвоката Кукарека К.С. до суду надійшла заява про забезпечення даного позову, яку остання мотивує тим, що відповідачі постійно здійснюють ряд удаваних правочинів, направлених на зміну РРП спірного нерухомого майна та його площ за рахунок численних поділів та об`єднань, а тому подальша реєстрація правочинів зі спірним майном в реєстрі речових прав значно утруднить виконання рішення Суду у даній справі, оскільки зміна ідентифікуючих ознак витребуваного майна таких, як № РРП та площа, унеможливлять виконання рішення суду у чинній редакції позовних вимог.

За таких обставин, адвокат просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову у вигляді заборони здійснення суб`єктами державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь яких реєстраційних дій, щодо нерухомого майна під реєстраційними номерами: РРП 01-915,8 кв. м, РРП 101-377, 4 кв. м, РРП 101 - 396,5 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 - 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

При цьому згідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується «забороною вчиняти певні дії».

Згідно до п.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Що стосується вимоги адвоката про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як слідує зі змісту поданої заяви, заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони здійснення суб`єктами державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь яких реєстраційних дій, щодо нерухомого майна під реєстраційними номерами: РРП 01 - 915,8 кв. м, РРП 101-377, 4 кв. м, РРП 101 - 396,5 кв. м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , заявник вказує на здійснення відповідачами ряду удаваних правочинів, направлених на зміну РРП спірного нерухомого майна та його площ за рахунок численних поділів та об`єднань, а тому подальша реєстрація правочинів зі спірним майном в реєстрі речових прав значно утруднить виконання рішення Суду у даній справі, оскільки зміна ідентифікуючих ознак витребуваного майна таких, як № РРП та площа, унеможливлять виконання рішення суду у чинній редакції позовних вимог.

Суд, вивчивши надані заявником докази, дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір, але доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову суду не надано.

Суд вважає, що доводи заявника ґрунтуються виключно на припущенні, при цьому ризик невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову недоведений.

Крім цього встановлено, що всі реєстраційні дії пов`язані із спірним нерухомим майном, здійснювалися за період з 2018 по 2020 роки, в той час, як позивач звернувся із даним позовом до суду лише у 2021 році. Заявник не вказує на вчинення відповідачами будь-яких дій із майном, вже після звернення до суду із даним позовом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення вимоги чи позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

На переконання суду, забезпечення позову, може призвести до порушення прав відповідачів по справі та третіх осіб, зокрема гарантованого Конституцією України права власності, що є неприпустимим, згідно із зазначеними нормами законодавства.

Таким чином, оскільки адвокатом Кукарека К.С., яка діє в інтересах ТзОВ «СІРІУС ТРАНС» не доведено належними доказами те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю, недоведеністю та недоцільністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Кукарека К.С., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС» про забезпечення поданого ними позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк