Справа №: 671/286/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

з участю прокурора Годованюка В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійнювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з питань геодезії та кадастру, Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією,

встановив:

В лютому 2022 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійнювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з питань геодезії та кадастру, Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією. В обгрунтування позову прокурор зазначив, що згідно наказу директора Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою №08-к від 15.01.2018 року відповідача з 18.01.2018 року було призначено на посаду директора Хмельницької філії ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою і цього ж дня його попереджено щодо вимог, спеціальних обмежень і заборон, встановлених Законом України Про запобігання корупції. Відповідач, будучи відповідно до п.п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 28 цього закону не повідомив безпосереднього керівника - директора Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою про наявність у нього реального конфлікту інтересів між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, як директора філії, а саме, підписав і видав накази № 48-пр від 12.09.2019 року Про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення про виплату собі матеріальної допомоги в розмірі трьох посадових окладів, № 28-нд від 03.07.2020 року Про виплату матеріальної допомоги у зв`язку з ювілеєм про виплату собі матеріальної допомоги в розмірі одного посадового окладу, № 38-нд від 02.09.2020 року Про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення про виплату собі матеріальної допомоги в розмірі трьох посадових окладів, покращивши своє матеріальне становище на загальну суму 78892 грн. 00 коп. Прокурор зазначає, що вказаними діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.10.2021 року, яка набрала законної сили 12.10.2021 року, підтверджено факт вчинення відповідачем дій в умовах реального конфлікту інтересів при видачі наказів про своє матеріальне заохочення, і дана постанова, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою при розгляді даного спору. Прокурор зазначає, що правопорушенням, пов`язаним із корупцією, заподіяна шкода державі в особі Державної служби України з питань геодезії та кадастру та Державному підприємству Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, яке входить до сфери її управління. Заподіяна шкода не відшкодована відповідачем в добровільному порядку, тому прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії та кадастру шкоду, яка завдана адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією, в сумі 78892 грн. 00 коп., зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою.

Представник Державної служби України з питань геодезії та кадастру в письмовому поясненні просить врахувати те, що матеріальна шкода, завдана неправомірними діями відповідача підлягає відшкодуванню на користь державного підприємства, в підпорядкуванні якого перебуває філія. Крім того, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 06.07.2021 року у справі № 911/2169/20, вказує на відсутність підстав для здійснення прокурором представництва державного підприємства.

Від Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника підприємства, позов підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. В письмовому поясненні, прокурор, посилаючись на практику Верховного Суду, виклав додаткові обгрунтування наявності порушень інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором, зокрема, вказав на те, що позивачі не відреагували на повідомлення прокурора та не подали до суду позов з метою усунення порушень інтересів держави. Вказує, що Державна служба України з питань геодезії та кадастру, як засновник ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, є уповноваженим органом у спірних правовідносинах, оскільки могла та повина була контролювати питання щодо відшкодування завданої майнової шкоди. У відповіді на відзив прокурор посилається на те, що судом апеляційної інстанції підтверджено склад вчиненого адміністративного правопорушення, встановлено вину відповідача та закрито провадження у зв`язку із збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, що є нереабілітуючою обставиною, і тягне за собою наслідок цивільно-правового характеру. Вважає, що докази, які покладені в основу судових рішень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо відповідача були оціненні судом першої та апеляційної інстанції та мають преюдиційне значення у даній справі. Зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів, в результаті якого заподіяно майнову шкоду, а також посилається на наявність прямого причинного зв`язку між вчиненням відповідачем неправомірних дій та його матеріальним збагаченням.

Відповідач та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили. У відзиві на позов та в запереченні на відповідь на відзив представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог та відсутність законних підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави в даному спорі. Вказує, що докази у справі про адміністративне правопорушення за ст. 172-7 КУпАП щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності були зібрані на підставі неконституційної статті закону, тому є недопустимими. Вважає, що прокурором не доведено наявність у відповідача приватного інтересу під час прийняття ним наказів, у зв`язку з чим в діях відповідача відстутній склад адміністративного правопорушення та відсутні підстави для стягнення з відповідача шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. Зазначає, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.10.2021 року у справі №686/15737/21 скасовано постанову Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2021 року та закрито провадження у справі. Вказує, що дані постанови суду апеляційної та першої інстанції не мають преюдиційного значення для вирішення даного спору, оскільки у них не розкриті обставини, а лише надано їм правову оцінку. Просить врахувати, що накази № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року були прийняті на підставі положень Колективного договору. Також представник відповідача вказує, що помилковим є посилання прокурора на норми цивільного законодавства, як на підставу для стягнення шкоди, оскільки шкода, завдана при виконанні трудових обов`язків підлягає відшкодуванню згідно норм ст.ст. 130, 134 КЗпП України, тому вважає, що прокурором пропущно річний строк для звернення до суду з даним позовом.

Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно наказу директора Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою №08-к від 15.01.2018 року відповідача з 18.01.2018 року було призначено на посаду директора Хмельницької філії ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою та попереджено щодо вимог, спеціальних обмежень і заборон, встановлених Законом України Про запобігання корупції.

Відповідач, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції, суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 28 цього закону, не повідомив безпосереднього керівника - директора Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою про наявність у нього реального конфлікту інтересів між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, як директора філії, та видав накази № 48-пр від 12.09.2019 року Про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення щодо виплати собі матеріальної допомоги в розмірі трьох посадових окладів, що в грошовому еквіваленті склало 28860 грн. 00 коп., № 28-нд від 03.07.2020 року Про виплату матеріальної допомоги у зв`язку з ювілеєм щодо виплати собі матеріальної допомоги в розмірі одного посадового окладу, що в грошовому еквіваленті склало 12508 грн. 00 коп., № 38-нд від 02.09.2020 року Про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення щодо виплати собі матеріальної допомоги в розмірі трьох посадових окладів, що в грошовому еквіваленті склало 37524 грн. 00 коп. (а.с. 24 26, 27, 28, 29-31).

Встановлено, що зазначені накази № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року були видані відповідачем на підставі пункту 3 підпункту 3.18., пункту 7.7. пункту 7 Колективного договору ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою.

Відповідно до пункту 3.8. посадової Інструкції директора філії ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, затвердженої директором ДП Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, директор філії приймає рішення про матеріальне заохочення працівників, що відзначилися (а.с. 21-23).

Відповідно до пункту 8.1. Положення про оплату праці працівників, як додатку до Колективного договору передбачено, що окремим працівникам можуть бути встановлені надбавки, доплати до основної заробітної плати за професійну майстерність, терміновість виконання робіт, складність дорученого завдання. максимальний розмір доплат на рік не може перевищувати одного місячного окладу працівника. Відповідно до пункту 3 підпункту 3.18. Колективного договору, передбачено, що кожному працівникові щорічно виплачується допомога на оздоровлення в розмірі від одного до трьох посадових окладів, але не менше одного окладу. Відповідно до пункту 7.7. пункту 7 Колективного договору виходячи з реальних фінансових можливостей, адміністрація може нагороджувати працівників інституту у зв`язку із ювілейними датами цінним подарунком в сумі посадового окладу, але не менше 500 грн. (а.с. 32-69).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2021 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП (а.с. 14-15), а саме за не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у відповідача реального конфлікту інтересів та за прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, зокрема, прийняття наказів № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.10.2021 року скасовано постанову Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2021 року, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 16-20).

Із змісту постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, встановив наявність обставин щодо обгрунтованості та відповідності фактичним обставинам справи висновку суду першої інстанції про доведенність у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що зазначені судові рішення мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору, а саме стосовно встановленого судом факту реального конфлікту інтересів при винесенні відповідачем наказів № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року і щодо наявності у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності судами першої та апеляційної інстанції не було встановлено факту завдання зазначеної шкоди та її розміру, оскільки це не впливало на кваліфікацію правопорушення, вчиненого відповідачем, тому встановлення наявності у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, не може бути самостійною підставою для стягнення з нього шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України або відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України Про запобігання корупції.

За нормативними правилами норми статті 66 Закону України Про запобігання корупції збитки, шкода, завдані Державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.

Законодавчим приписом пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У свою чергу імперативними положеннями частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загалом чинне цивільне законодавство України вибудовує до даного типу зобов`язальних недоговірних (деліктних) правовідносин загальну конструкцію цивільно-правової відповідальності, яка становить собою наявність таких обов`язкових умов: вина заподіювача шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Так, ч. 2 ст. 35 Закону України Про запобігання корупції містить імперативну норму про заборону брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України Про запобігання корупції нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за завою заінтересованою фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Підставою для виплати премій відповідачу були саме накази про преміювання та про виплату матеріальної допомоги у зв`язку з ювілеєм, видані на підставі положень Колективного договору.

З частини першої статті 67 Закону України Про запобігання корупції випливає, що прийняття рішення з порушенням цього Закону є підставою для його скасування, таке рішення може бути скасоване у судовому порядку, зокрема за позовом прокурора.

Проте, у поданому позові прокурор не оспорює вказані накази. Дані накази не скасовані і не визнані судом нечинними.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що стаття 67 Закону України Про запобігання корупції містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення, прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленому процесуальним законом.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №810/2500/16, від 21.09.2018 №237/2574/17, від 21.09.2018 №237/2242/17.

Отже, за таких обставин суд вважає, що ненадання доказів щодо дотримання зазначених імперативних приписів статті 67 Закону України Про запобігання корупції про визнання незаконними та скасування рішень, прийнятих за наявності конфлікту інтересів, а саме наказів № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року, свідчить про передчасність похідної вимоги про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією, а тому позов задоволенню не підлягає.

На думку суду, наявність обставин реального конфлікту інтересів при винесенні відповідачем наказів № 48-пр від 12.09.2019 року, № 28-нд від 03.07.2020 року, № 38-нд від 02.09.2020 року і наявність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, не свідчить про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладених вище норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до даних правовідносин норм ст.ст. 130, 134 КЗпП України, які визначають порядок відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Також суд приймає до уваги, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, обгрунтував та довів бездіяльність компетентного органу щодо подання позову про усунення порушень інтерсів держави. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26.05.2020 (справа № 912/2385/18), згідно якої, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. А тому, посилання представника Державної служби України з питань геодезії та кадастру та представника відповідача на відсутність у прокурора правових підстав на представництво інтересів держави при зверненні з даним позовом не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 81, 141, 223, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив :

В позові заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійнювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної служби України з питань геодезії та кадастру, Державного підприємства Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників: Окружна прокуратура міста Хмельницького, місцезнаходження: 29000, вул. Проскурівська, 63, м. Хмельницький; позивач: Державна служба України з питань геодезії та кадастру, місцезнаходження: 03151, вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, ); позивач: Державне підприємство Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, місцезнаходження: 21027, вул.Келецька, 63, м. Вінниця, ; відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 05.09.2022 року.

Суддя: