СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/13880/20

пр. № 2/759/836/22

10 листопада 2022 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Багінській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника відповідача Домітращук Ірини Михайлівни, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське фармацевтичне товариство» про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське фармацевтичне товариство» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Оскільки, питання судових витрат вирішено не було, тому представник відповідача подав суду заяву про розподіл судових витрат, яким просить стягнути з позивача на користь відповідача 40 950 грн. на відшкодування судових витрат з оплати професійної правничої допомоги.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе вирішувати подану заяву без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положення мистатті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьоїстатті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмоїстатті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунківтощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема промови в судових дебатів представником відповідача було заявлено клопотання, що протягом п`яти днів сторона відповідача надасть докази про понесені судові витрати на правничу допомогу.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, проте питання судових витрат вирішено не було.

08.11.2022 року представник відповідача подав суду заяву про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське фармацевтичне товариство» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу про стягнення 40 950 грн. на відшкодування судових витрат з оплати професійної правничої допомоги адвоката АО «Вишневий і Партнери».

На підтвердження відшкодування витрат на правничу допомогу надано копію Договору про надання правової допомоги № 148/20-ц від 06.04.2020 року, Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 148/20-ц від 21.08.2020 року, Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги № 148/20-ц від 06.04.2020 від 21.08.2020 року, Акт про надані юридичні послуги № 1 від 09.11.2020 року, Акт про надані юридичні допомоги № 2 від 11.03.2021 року, Акт про надані юридичні послуги № 3 від 06.07.2021 року, Акт про надані юридичні послуги № 5 від 30.09.2021 року, Акт про надані юридичні послуги № 6 від 22.11.2021 року, Акт про надані юридичні послуги № 7 від 17.01.2022 року, Акт про надані юридичні послуги № 8 від 23.02.2022 року, Акт про надані юридичні послуги № 9 від 16.08.2022 року, Акт про надані юридичні послуги № 10 від 25.10.2022 року, Оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за квітень 2020 року - жовтень 2022 року.

Оскільки рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а відповідачем в повному обсязі оплачено витрати на правову/правничу допомогу адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги, тому суд вважав, що такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

В даному випадку суд також враховує надані докази оплати понесених відповідачем витрат, подання клопотання про вирішення питання щодо розміру содових витрат у строк, визначений ст. 246 ЦПК України, співмірність витрат із складністю справи, ціною позову, яка була заявлена у розмірі 10 876, 95 грн. та обсягом виконаних робіт, які документально підтверджені.

Отже, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київське фармацивтичне товариство» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 40 950 грн., оскільки такі обгрунтовані та доведені належними і допустимими доказами. Підстав для зменшення заявлено не було та судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Домітращук Ірини Михайлівни, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське фармацевтичне товариство» про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське фармацевтичне товариство» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтичне товариство» (, м. Київ, вул. В.Верховинця 10, прим. 450) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 40 950(сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя О.М. Журибеда