ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1902/22 Справа № 201/713/21 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2021 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначає, що 9 жовтня 2020 року о 10 год. 40 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул.Надії Алексєєнко та вул.Володимира Антоновича в м.Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого, не надавши переваги у русі, скоїла зіткнення з мотоциклом «Харлей Девідсон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул.Володимира Антоновича, чим порушила п.16.11, державний знак 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України. При ДТП мотоцикл «Харлей Девідсон» зазнав механічні пошкодження, а позивач тілесних ушкоджень. Вина відповідача підтверджується постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року, що набрала законної сили 29 грудня 2020 року. Матеріальний збиток, заподіяний власнику мотоцикла Harley-Davidson XL883N, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким є позивач, в результаті його пошкодження при ДТП складає 218963,25 грн, а вартість проведеного експертного дослідження складає 3000 грн. Вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована згідно Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201244106. У листопаді 2020 року страховик здійснив позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 127400 грн, а у грудні 2020 року відповідач, як особа винна у скоєнні ДТП, сплатила франшизу у розмірі 2600 грн. Позивач пережив забій кінцівок, мав душевні страждання через неможливість користуватися мотоциклом та ще негативні моральні та психологічні хвилювання, відчув негативні емоції, а також у позивача порушився сон. Внаслідок порушення прав позивача на керування та розпорядження мотоциклом, у зв`язку з його пошкодженням, порушилися нормальні життєві зв`язки, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди у розмірі 88963,25 грн. (218963,25-130000), витрати по сплаті послуг експерта у розмірі 3000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн, а всього 106963,25 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП передано до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 91963,25 грн, моральну шкоду у розмірі 4000 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 959,63 грн, а всього 96922,88 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року по справі №201/713/21, ОСОБА_1 просить рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року у частині задоволення позову щодо відшкодування матеріальної шкоди скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у частині задоволення позову щодо відшкодування матеріальної шкоди, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні суми судових витрат, яка складається із судового збору. Стягнути з позивача судовий збір за подачу апеляційної скарги.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року по справі №201/713/21, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року залишити без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 від інших учасників справи до суду не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 9 жовтня 2020 року о 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул.Надії Алексєєнко та вул.Володимира Антоновича в м.Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого, не надавши переваги у русі, скоїла зіткнення з мотоциклом «Харлей Девідсон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул.Володимира Антоновича. Своїми діями відповідач порушила п.16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав водій ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року, яка набрала законної сили 29 грудня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн (а.с.7,8).

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13 квітня 2019 року, мотоцикл «HARLEY-DAVIDSON XL883N», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску, на час дорожньо-транспортної пригоди належав позивачу (а.с.41).

На підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ №1241/2020/2329997 від 5 грудня 2020 року мотоцикл «HARLEY-DAVIDSON XL883N», реєстраційний номер НОМЕР_2 , але вже з іншим номерним знаком перереєстровано на нового власника (а.с.108).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «PEUGEOT 107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-201244106 в Приватному акціонерному товаристві «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зі страховим лімітом за завдання майнової шкоди у розмірі 127400 грн, франшиза 2600 грн (а.с.42, 75, 115).

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, №387/20А від 22 листопада 2020 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику мотоцикла Harley-Davidson XL883N, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 218963,25 грн (а.с.9-39).

Позивачу було здійснено страхове відшкодування від Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на суму 127400 грн (а.с.42, 43).

Вирішуючи питання щодо виплати позивачу суми страхового відшкодування ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» використовувала ремонтну калькуляцію №20-0345625 від 4 листопада 2020 року, розрахунок ринкової вартості КТЗ від 4 листопада 2020 року та заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 10 листопада 2020 року (а.с.76-80).

Також відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі франшизи на суму 2600 грн (а.с.44).

Однак, вартість матеріального збитку згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, №387/20А від 22 листопада 2020 року становить 218963,25 грн, тобто не відшкодованими залишаються 88963,25 грн (218963,25-).

Позивачем за проведення зазначеного експертного дослідження мотоцикла Harley-Davidson XL883N, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплачено 3000 грн (а.с.40).

Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не відшкодовано позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 9 жовтня 2020 року з його вини.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 91963,25 грн.(88963,25+3000), оскільки відповідач від призначення судової автотоварознавчої експертизи в судовому засіданні відмовився, належних та допустимих доказів, у тому числі, на підтвердження вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди суду не надав, доказів того, що розмір спричиненої позивачу майнової шкоди є іншим, аніж той, що він вказує, відповідачем не надано.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підтвердження завданих тілесних ушкоджень, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, позивач надав копію довідки лікарні №16 Дніпровської міської ради №12145, а також факт отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року (а.с.7,8).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки, сам факт порушення прав позивача, що проявився в пошкодженні транспортного засобу та тілесних ушкодженнях, свідчить про перенесеня останнім моральних та фізичних страждань, так як позивач об`єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а необхідним, достатнім, розумним і справедливим, з урахуванням характеру страждань та їх обсягу, тривалості за наведених обставин, розмір моральної шкоди складає 4000 гривень.

Доводи апеляційної скарги, що позивачу здійснено страхове відшкодування від ПАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп на суму 127400 гривень, а отже досягнуто згоди в частині розміру та способу страхового відшкодування, колегія судді вважає безпідставними, оскільки розмір страхового відшкодування не є тотожним розміру завданої майнової шкоди, а тому факт підписання позивачем заяви щодо досягнення згоди з третьою особою в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування не свідчить про відсутність підстав для відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Верховний Суд у постановах ККС ВС від 11 лютого 2020 року у справі № 489/2170/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначив: Якщо сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, страховик сплачує суму, зазначену в договорі, а винна у ДТП особа (володілець авто) сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Доводи апеляційної скарги, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (231 125,95 гривень) перевищує ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП (227 965,90 гривень), а тому власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, так як транспортний засіб вважається знищеним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Крім того, відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровські області №31/4-148оц від 06.07.2021 року транспортний засіб Harley-Davidson XL883N, реєстраційний номер НОМЕР_2 продано за 300000грн. як технічно справний засіб, а не як залишки після ДТП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова