Справа № 304/1912/22 Провадження № 2-о/304/52/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу № 304/1912/22 за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із спільною заявою, у якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 06 лютого 2010 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 09; залишити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спільною згодою батьків на виховання, проживання та утримання разом з батьком ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання. Свої вимоги мотивують тим, що 06 лютого 2010 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між ними зареєстровано шлюб, актовий запис № 09. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено та за їх глибоким переконанням подальшого сенсу підтримуватися сімейні відносини немає. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх доньки. Одночасно зазначають, що між ними укладено Договір про виховання та утримання дитини від 25 жовтня 2022 року, згідно якого вони домовилися про спільне рішення в порядку ст. 109 СК України, що після розірвання шлюбу між ними донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 . Батьки досягли згоди, що після розірвання шлюбу між ними зобов`язання по матеріальному забезпеченню доньки повністю покладаються на батька. Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, рішення про розірвання шлюбу є остаточне та обдумане, шляхів для примирення немає, тому просять заяву задовольнити.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі; одночасно просить після розірвання залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 06 лютого 2010 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 09 (а. с. 10). Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_6 (а. с. 11).

Крім цього встановлено, що 25 жовтня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір про виховання та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 2782, згідно якого сторони досягли згоди, що після розірвання шлюбу між ними їхня донька ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде проживати разом з батьком за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ). Одночасно батьки досягли згоди, що після розірвання шлюбу між ними зобов`язання по матеріальному забезпеченню доньки повністю покладаються на батька (а. с. 12).

Також встановлено, що подружнє життя у заявників не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Частиною третьою статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки до спливу одного місяця від дня подання заяви про розірвання шлюбу така ними не відкликана, та беручи до уваги, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, суд вважає, що шлюб між заявниками слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається.

За таких обставин, враховуючи, що заявник ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу із ОСОБА_1 змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем.

Що стосується вимоги про залишення малолітньої доньки ОСОБА_3 за спільною згодою заявників на виховання, проживання та утримання разом з батьком, то з огляду на наявність нотаріально посвідченого договору про виховання та утримання дитини, укладеного між подружжям, а також з урахуванням положень ч. 1, 3 ст. 109 СК України та ст. 293 ЦПК України, які в порядку окремого провадження передбачають постановлення судом рішення виключно про розірвання шлюбу (без визначення місця проживання дитини), суд вважає, що така до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявникам не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24, 105, 109 СК України, ст. 12, 13, 76-83, 141, 142, 258-259, 264, 265, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зареєстрований у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 06 лютого 2010 року, актовий запис № 09 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.