Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1110/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Королівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок та земельна ділянка в АДРЕСА_1 .

Після його смерті спадщину позивач прийняв, оскільки своєчасно звернувся в нотаріальну контору за прийняттям спадщини.

Із-за відсутності правовстановлюючих документів на майно за оформленням права на спадщину позивач звернувся до Виноградівського районного суду. Рішенням Виноградівського районного суду по справі №299/5670/21 за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Після оформлення права власності на будинок позивач вирішив оформити і право власності на земельну ділянку під вказаним житловим будинком. Під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку відповідно до Витягу ДЗК від 07.02.2022 року НВ-022 стало відомо, що на земельну ділянку Королівською селищною радою вже 15.11.2002 року видано державний акт на право власності на землю серія ІУ-ЗК 042994 на ім`я ОСОБА_2 .

Правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений.

Поскільки державним нотаріусом Виноградівської нотаріальної контори позивачу вже відмовлено в оформлення права на спадщину то він змушений звернутися за оформленням своїх спадкових прав у судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Королівської селищної ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання заявленого позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок та земельна ділянка в АДРЕСА_1 .

Після його смерті спадщину позивач прийняв, оскільки своєчасно звернувся в нотаріальну контору за прийняттям спадщини.

Із-за відсутності правовстановлюючих документів на майно за оформленням права на спадщину позивач звернувся до Виноградівського районного суду. Рішенням Виноградівського районного суду по справі №299/5670/21 за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Після оформлення права власності на будинок позивач вирішив оформити і право власності на земельну ділянку під вказаним житловим будинком. Під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку відповідно до Витягу ДЗК від 07.02.2022 року НВ-022 стало відомо, що на земельну ділянку Королівською селищною радою вже 15.11.2002 року видано державний акт на право власності на землю серія ІУ-ЗК 042994 на ім`я ОСОБА_2 .

Правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений, про що позивачем подано оголошення в газету «Регіональні новини».

Поскільки державним нотаріусом Виноградівської нотаріальної контори позивачу вже відмовлено в оформлення права на спадщину то він змушений звернутися за оформленням своїх спадкових прав у судовому порядку.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України «власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України).

Таким чином, не дивлячись на той факт, що позивач фактично прийняв спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не в змозі оформити своє право на спадщину.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), значено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :03:003:0025, площа земельної ділянки - 0,0725 га

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 23.03.2022 року.

ГоловуючийА. А. Надопта