Справа № 462/5754/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації за частку у спільному майні, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в її користь вартість спірного майна, а саме: 1/6 частки у будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: :05:004:0099, площею 0,0277 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 у розмірі 151 753, 50 грн.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Льовова від 13.08.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Льовова від 27.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

22.12.2021 року сторонами у справі подано до суду письмову заяву, в якій повідомлено про укладення між ними, з метою врегулювання судового спору, мирової угоди та просили таку затвердити. До заяви долучено мирову угоду, укладену 21.12.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

У судове засідання, призначене на 18.03.2022 року, учасники справи не з`явились, при цьому представник позивача адвокат Роса В. П. подав до суду письмову заяву, у якій підтвердив, що умови мирової угоди, укладеної між сторонами у справі, відповідають їх реальному волевиявленню і породжують настання бажаних юридичних наслідків, відповідають їхнім дійсним намірам та майновим інтересам, мирова угода укладена сторонами за взаємною згодою, при повному узгодженні і розумінні її тексту та ні в процесі її укладення, ні в процесі її виконання не були та не можуть бути порушені права будь яких третіх осіб чи держави, просить розгляд справи та заяви про затвердження мирової угоди проводити за його відсутності та у відсутність його довірительки, наслідки укладення, визнання судом мирової угоди та закриття провадження у справі відомі та зрозумілі.

Представник відповідача адвокат Магировський Т. А. подав до суду письмову заяву, у якій підтвердив, що умови укладеної сторонами мирової угоди відповідають реальному волевиявленню сторін, за взаємною згодою сторін, наслідки укладення мирової угоди, визнання її судом та закриття провадження у справі його довірителям та просить розгляд заяви про затвердження мирової угоди проводити у його відсутність та у відсутність його довірителів.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зміст підписаних сторонами у справі мирової угоди та заяви про її затвердження, оглянувши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно тексту мирової угоди, укладеної 21 грудня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що є сторонами у цивільній справі № 462/5754/21, яка перебуває у провадженні Залізничного районного суду м. Львова, сторони визнають, що вони є співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить їм на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на будинок № НОМЕР_1 , виданого 24.04.1996 Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації. Частки в праві власності на вказаний будинок визначені між ними на підставі договору визначення часток від 28.01.1998, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шахрай С. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 385, зокрема ОСОБА_2 належить 1/6 частки в спірному будинку, ОСОБА_3 належить 1/3 частка в спірному будинку, ОСОБА_1 належить 1/6 частка у спірному будинку, ОСОБА_4 належить 1/3 частка в спірному будинку. На підставі заяви про поділ земельної ділянки № 817, 818, 819, 820 від 05.03.2020 , посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., витягу з Державного земельного кадастру серії НВ 020, виданого 18.03.2020 відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області сторонам належить земельна ділянка, кадастровий номер :05:004:0099, площею 0.0277 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, зокрема ОСОБА_2 належить 1/6 частка у спірній ділянці, ОСОБА_3 належить 1/3 частка у спірній ділянці, ОСОБА_1 належить 1/6 частка у спірній ділянці, ОСОБА_4 належить 1/3 частка у спірній ділянці.

Згідно мирової угоди відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнають позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з них вартості належної їй частки у спірному майні, співвласниками якого вони є, а саме вартості 1/6 частки в житловому будинку та земельній ділянці та погоджуються, що вартість належного ОСОБА_1 майна становить 151 753,50 грн.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погоджуються виплатити ОСОБА_1 вартість належної їй частки у спірному майні. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погоджуються на те, що виплата вартості належної ОСОБА_1 частки у спірному майні буде здійснюватись ОСОБА_2 та у зв`язку із цим не заперечують проти набуття ним у власність спірної частки в майні.

ОСОБА_1 підтверджує те, що нею отримано від ОСОБА_2 вартість належної їй частки у спільному майні до підписання даної мирової угоди у зв`язку із чим вона не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на належну їй частку в спірному майні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не заперечують щодо набуття ОСОБА_2 права власності на належну ОСОБА_1 частку в спірному майні, а саме на 1/6 частку в житловому будинку та земельній ділянці що є предметом спору.

Сторони погоджуються, що вказана мирова угода та ухвала суду про її затвердження є підставою для реєстрації за ОСОБА_2 1/6 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності та 1/6 частину земельної ділянки кадастровий номер: :05:004:0099 площею 0.0277 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належала ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.

Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню і породжують настання бажаних юридичних наслідків, які відповідають їхнім дійсним намірам та майновим інтересам.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета с пору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Як встановлено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із позовом, в якому просила стягнути з відповідачів в її користь вартість спірного майна, а саме 1/6 частки у будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: :05:004:0099 площею 0.0277 га.

В обґрунтування обставин позову та заявлених вимог позивачем надано до позовної заяви копію свідоцтва про право власності на будинок № НОМЕР_2 від 24.04.1996, згідно якого будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності шістьом особам, а саме: гр. ОСОБА_5 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та копію угоди від 28.01.1998 року, якою вказанами вище особами погоджено зміну форми власності на будинок зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність та виходячи з рівності часток визнано за кожним: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 по 1/6 ідеальній частині.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що станом на 09.04.2020 року будинок АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_4 у 1/3 частки будинку, ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки, ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки, ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частки будинку.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу та підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, подані позивачем копії правовстановлюючих документів належним чином не засвідчені, оригіналів вказаних документів суду не представлено, відтак не можуть бути взяті до уваги як належні та допустимі докази, оскільки суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити та перевірити наведені у позові обставини.

Крім того, суд звертає також увагу на наступне.

Звертаючись до суду із позовом та визначивши коло відповідачів, позивач просить стягнути вартість частки спірного майна у розмірі 151 753,50 грн з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , натомість умовами мирової угоди, а саме п. 3 передбачено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погоджуються виплатити позивачу вартість належної їй частки у спірному майні, при цьому згідно п. 5 мирової угоди вартість вказаної частки до підписання мирової угоди сплачено лише ОСОБА_2 та сторонами не заперечується проти визнання за останнім права власності на належну позивачу частку у спірному майні, однак слід зауважити, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав у відомостях щодо ОСОБА_2 зазначено, що вказана особа померла.

Щодо позовної вимоги, погодженої сторонами у мировій угоді, про стягнення також вартості належної позивачу частки земельної ділянки, кадастровий номер: :05:004:0099, площею 0,0277 слід зазначити, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, а у долученій до матеріалів справи копії заяви від 05.03.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., даних щодо визначення за позивачем та іншими співвласниками часток у спірній земельній ділянці не міститься.

Виходячи з аналізу положень ст. 11, 13, 207 ЦК України вбачається, що затверджена судом мирова угода має відповідати загальним принципам цивільного законодавства та підлягає виконанню. Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження. Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, суд приходить до висновку, що умови підписаної сторонами мирової угоди суперечать закону, а тому у затвердженні мирової угоди слід відмовити, а судовий розгляд цивільної справи продовжити.

Водночас, перевіряючи повноваження представників сторін у справі, судом також встановлено, що представлений представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Магировським Т. А. договір про надання адвокатських послуг, правове обслуговування та представництво від 09.04.2020 містить виправлення у зазначенні дат укладення та строку дії такого договору та суд звертає увагу на те, що, із врахуванням внесених виправлень у договір, строк дії такого закінчився ще 31.12.2021.

Керуючись ст. ст. 207, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

у затвердженні мирової угоди по справі № 462/5754/21, укладеної між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити судовий розгляд у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації за частку у спільному майні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно

Суддя Б.М.Гедз