Березівський районний суд Одеської області
10.02.2022
Справа № 494/1224/21
Провадження № 2/494/137/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 «Про відшкодування шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду України», -
На обґрунтування поданого позову позивач вказував, що відповідач своїми незаконними діями по викосу очерету у кількості 0,5 га за допомогою комбайну, порушив ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», чим спричинив шкоду на суму 6 850 гривень. Також, позивач просив провести судовий розгляд за його відсутності та задовольнити позов на підставах викладених у ньому, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач викликався належним чином, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав. З урахуванням позиції позивача суд вважає за можливе прийняти рішення у заочному розгляді справи, відповідно до положень ст..ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши поданий позов, дослідивши матеріали справи до нього на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно ст.23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на регіональні ландшафтні парки покладається виконання таких завдань:
збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об`єктів;
створення умов для ефективного туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів і об`єктів.
Одним з основних принципів охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси є власністю Українського народу.
Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» порушення законодавства про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.
Відповідно ч.2 ст.64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи винні у:
нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду;
здійсненні у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності;
порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду;
пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно- заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу.
Як передбачено у ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Положеннями ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна в наслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації у повному обсязі.
Як встановлено судом 03 березня 2020 р. о 15.45 год. у с. Сахарове Березівського району Одеської області на березі плавневої системи Тилігульського лиману, відповідач ОСОБА_1 займався незаконною господарською діяльністю, а саме викосом очерету за допомогою очеретовогу комбайну. Своїми діями відповідач порушив ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та спричинив матеріальну шкоду на суму 6 850 гривень.
Розмір шкоди встановлений відповідно до Додатку №6 Постанови КМУ від 24 липня 2013 р. №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно заповідний фонд».
Так, згідно вище вказаної постанови вартість шкоди за 0,01 га складає 137 гривень, всього було скошено 0,5 га, таким чином розмір шкоди відповідно складає 6 850 гривень.
Постановою Березівського районного суду від 20 квітня 2021 р. по справі №494/412/21 про адміністративне правопорушення відповідача було визнано винним за ст.91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 9-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 гривні.
Як передбачено ч.6 ст.82 ЦПК України постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду.
За таких обставин постанова суду від 20 квітня 2021 р. по справі №494/412/21 про адміністративне правопорушення, яким відповідача було визнано винним за ст.91 КУпАП є обов`язковою для суду при вирішенні питання про стягнення матеріальної шкоди.
Виходячи з наведеного відповідач має нести відповідальність за незаконну господарську діяльність у виді викосу очерету на земельній ділянці площею 0,5 га.
Як передбачено у ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Положеннями ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна в наслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації у повному обсязі.
З огляду на вищенаведене поданий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.10-13, 81,89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 «Про відшкодування шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду України» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: _________________________________________ -