КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6547/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року,

встановив:

у червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики. Також позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на належні ОСОБА_2 земельні ділянки і жилий будинок та належну ОСОБА_3 квартиру.

У листопаді 2021 року представник відповідачів ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідні заходи були вжиті без достатніх правових підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник відповідачів - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не було наведено належних підстав для скасування заходів забезпечення позову у відповідності до положень ст.158 ЦПК України. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову, відповідачі фактично не погоджуються з постановленою ухвалою про забезпечення позову, тоді як в апеляційному порядку відповідну ухвалу не оскаржували. Крім того, підставою для скасування заходів забезпечення позову, за твердженням відповідачів, є необґрунтованість позовних вимог.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідачів посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що про існування ухвали про вжиття заходів забезпечення позову від 03 вересня 2021 року відповідачі дізнались лише 04 листопада 2021 року, що позбавило їх можливості оскаржити ухвалу в апеляційному порядку. Вказані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Так, ч. 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Доказів про те, що відповідачі звертались до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, викладених вище, матеріали справи не містять.

Саме по собі посилання апелянтів на пропуск ними строку на апеляційне оскарження ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для перегляду відповідної ухвали шляхом подання заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зі змісту поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову та апеляційної скарги на ухвалу, постановлену за наслідками її розгляду, вбачається, що фактично відповідачі оскаржують судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову з підстав порушення судом норм процесуального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, тоді як ґрунтовних підстав для скасування саме заходів забезпечення позову, а не ухвали суду про накладення арешту, не наводять.

У своїй апеляційній скарзі відповідачі також посилаються на те, що судом не враховано те, що невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити виконання рішення суду, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами, а отже є недоведеними.

Такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи слід позов задовольнити або в позові відмовити суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, а не на стадії вжиття заходів забезпечення позову чи вирішення питання про наявність підстав для їх скасування.

Доводи скаржників в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року не є предметом апеляційного перегляду.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 липня 2022 року.

Головуючий

Судді