Справа № 161/4053/22
Провадження № 2/161/2281/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2022 року позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 28.01.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного шлюбу мають з відповідачем доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2020 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, однак питання щодо проживання дитини у даному судовому рішенні не вирішено. Фактично у весь час з моменту розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. На її прохання до колишнього чоловіка щодо урегулювання питання у досудовому порядку, чоловік відповідає відмовою, пояснюючи свою позицію тим, що судом не визначено з ким має проживати дитина, а тому він може забрати її у будь-який момент. Вказує, що на даний час вона одружена, проживає з чоловіком та двома дітьми від другого шлюбу та донькою від першого шлюбу. У свою чергу зазначає, що їх спільна з відповідачем донька є інвалідом з дитинства, потребує постійного догляду, а різка зміна місця проживання може вплинути на її психоемоційний стан. У свою чергу, відповідач постійно перебуває за межами Волинської області та не зможе приділяти достатньо уваги у вихованні та турботі за донькою. На підставі наведеного, просила суд визначити місце проживання їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.

До початку проведення судового засідання позивачка подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Представник третьої особи подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається із рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2020 року (справа № 161/19773/19), 17.01.2020 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який зареєстрований 28.01.2011 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №47. Дане рішення набрало законної сили 18.02.2020 року.

Судом встановлено, що за час шлюбу в подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась їх спільна донька ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 їх спільна з відповідачем дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їх вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Виходячи з роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У п. 1 ст. 3 Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року (чинна для України з 27.09.1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п. 1 ст. 18 цієї Конвенції ООН).

Як зазначено у п. 1 ст. 9 Конвенції ООН, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У матеріалах справи міститься висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 № 103 від 04.07.2022 року з якого вбачається, що 04.07.2022 року батько дитини ОСОБА_2 повідомив службі у справі дітей про те, що він не заперечує щодо визначення місця проживання його дочки разом із матір`ю ОСОБА_1 . Враховуючи вік та інтереси дитини, керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 . Даний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 376-1 від 13.07.2022 року.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

У своєму рішенні у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Принцип «найкращих інтересів дитини», що випливає також і з Декларації, є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, взявши до уваги висновок служби у справах дітей, суд вважає, що місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визначити разом із позивачкою ОСОБА_1 , оскільки на своє переконання, більш комфортним і зручним для дитини буде проживання разом із матір`ю.

Суд вважає, що зазначене буде відповідати принципу «забезпечення найкращих інтересів дітей», що є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 81, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 160-161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Третя особа: Служба у справах дітей Луцької міської ради, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21.

Рішення у повному обсязі складено 20 липня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук