Номер провадження: 22-ц/813/3496/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Нечитайло А.Ю.,

розглянувши клопотання адвоката Тути Інни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору розірваним,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 5281,49 (Долари США), що за курсом 28,11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.01.2020 року складає 148462,68 грн. станом на 18.09.2020р. за кредитним договором №ODН0GF01420096 від 20.09.2005 року, що складає 3 % річних від простроченої суми. Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати в рівних частках по оплаті судового збору в сумі 2226,94 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору розірваним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

14 січня 2022 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Тути І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яка вмотивована тим, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року у вищевказаній цивільній справі позовні вимоги були задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ODH0GF01420096, який був укладений 20 вересня 2005 року між ПАТ Приват Банк (зараз - АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ) та ОСОБА_1 в розмірі 55 162,10 дол. США, що еквівалентно 1 445 798,64 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 24 391 дол. США 39 центів; заборгованості за процентами за користування кредитом 5 300 дол. США; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 5 262 дол. США 78 центів, пені 20 207 (дол. США 88 центів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року у справі №521/6429/16-ц було скасовано.

У свою чергу, рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 31 травня 2021 року у справі № 521/17091/20 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного комерційного банку Приватбанк заборгованість у розмірі 5 281,49 (Долари США), що за курсом 28,11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.01.2020 року складає 148 462,68 грн. станом на 18.09.2020 р. за кредитним договором № ODН0GF01420096 від 20.09.2005 року, що складає 3 % річних від простроченої суми.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року у цивільній справі № 521/6429/16-ц було встановлено та стягнуто із боржника та поручителя, у тому числі, суму простроченої заборгованості за кредитним договором № ODH0GF01420096 від 20.09.2005 року у розмірі 24 391 дол. США 39 центів.

Відтак, саме на підставі рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2016 року у цивільній справі №521/6429/16-ц та від визначеної ним суми простроченої заборгованості, оскаржуваним у даній справі судовим рішенням, було встановлено та стягнуто із боржника та поручителя 3 % річних у розмірі - 5 281,49 долари США, що станом на 18.09.2020 року еквівалентно 148 462,68 грн.

14 червня 2022 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Тути І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд заяви про зупинення провадження та у разі відмови заявник просив відкласти розгляд справи з метою підготовки до судового засідання.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, з таких підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

На думку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.09.2018р. у справі №9901/314/19 та від 16.10.2019р. у справі №800/330/17 метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2021 року по справі №463/3577/17 та постанові від 08 лютого 2021 року по справі №487/3839/17.

У справі, яка переглядається, за позовом АТ КБ «ПриватБанк» предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який поданий на підставі ст. 625 ЦК України.

Підставою для зупинення провадження у цій справі став факт розгляду наразі Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (справа №521/6429/16-ц). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року скасовано.

Однак колегія суддів зазначає, що предметом даного розгляду справи є стягнення заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України. Нарахування трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Неналежність виконання зобов`язання боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено ще рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було задоволено позовні вимоги за цим же кредитним договором.

Таким чином, відсутні підстави для зупинення провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору розірваним.

Більше того, таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі та відповідно відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката Тути І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у цивільній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Тути Інни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору розірваним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк