Справа № 496/5510/21
Провадження № 2/496/863/22
27 вересня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
за участю: секретаря Бойчук Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Представник позивачів звернулась до суду із позовом до Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, про визнання за позивачами права власності по 1/2 частині домоволодіння в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка до дня смерті, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який до дня смерті, також проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою, - для кожного позивача. З метою прийняття спадщини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги, звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків та надали нотаріусу всі наявні у них документи. Однак 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримав відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва через розбіжності в технічних характеристиках спірного домоволодіння в правовстановлюючих документах та технічному паспорті. Так до дня смерті мати позивача володіла спірним нерухомим майном. В зазначених правовстановлюючих документах зазначено, що покійна ОСОБА_3 володіла «1/2 частиною житлового будинку, кам`яного, критого шифером, загальною житловою площею 49 кв. м. з надвірними спорудами: літня кухня, гараж, що знаходиться в АДРЕСА_1 ». Також в правовстановлюючих документах зазначено, що це майно належало батькові позивача - ОСОБА_5 . Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області зареєстровано житловий будинок АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_2 частина належить ОСОБА_3 .
Згідно технічного паспорту, виготовленого 30 червня 2016 року ПП «Одеське БТІ», загальна площа житлового будинку (літ. «А») в цілому становить 140,5 кв. м., житлова - 72,2 кв. м. Крім того до житлового будинку прилягають господарські будівлі: гараж (літ. «Б»), сарай (літ. «В»), літня кухня (літ. Г»), сарай (літ. «Д»), гараж (літ. «Е»), літня кухня (літ. «Є»), сарай (літ. «Ж»), вбиральня (літ. «З»), цистерна та огорожа. В зазначеному технічному паспорті визначено, що сарай (літ. «Ж») та прибудови 1-5 (кухня), 1-6 (санвузол) та 2-3 (котельна) є самочинно збудованими.
Однак, згідно листа директора ПП «Одеське БТІ» від 30 червня 2016 року № 102/2/2016, проведене перепланування житлового будинку із збільшенням площі на 23,2 кв. м. та побудова вбиральня (літ. «З») відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва.
Таким чином, самочинно зведеним є сарай (літ. «Ж»), який не може увійти до складу спадкового майна та підлягає введенню в експлуатацію в окремому порядку.
Позивачка ОСОБА_2 також отримала відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на ім`я покійного на частину спірного домоволодіння.
Так згідно листа нотаріуса померлому ОСОБА_4 на день смерті належала 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що спірне домоволодіння є житловим будинком на два господаря, розділеним в натурі з двома облаштованими окремими входами, технічні характеристики будинку є ідентичними для обох позивачів, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим 30 червня 2016 року ПП «Одеське БТІ».
За таких обставин позивачі вважають, що єдиною можливістю вирішення цього спірного питання є звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом з метою встановлення дійсних характеристик успадкованого майна.
Ухвалою суду від 06.12.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено судовий розгляд, витребувано копію спадкової справи відносно майно померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.32-33).
Представник позивачів ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась та надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала.
Представник відповідача - Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, в судовому засіданні не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду від 13.06.2022 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.101).
В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Ознайомившись із долученими до матеріалів справи документами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2014 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.19).
З витребуваної судом спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 позивачка є спадкоємцям першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України).
Померлий ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.07.1988р., актовий запис №68 (а.с.21).
Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.11.1999р. актовий запис №40, ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.22).
Листом Біляївської районної державної контори Одеської області №3022/02-14 від 26.09.2021р. ОСОБА_2 отримала відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів, виданих на ім`я покійного ОСОБА_4 (а.с.20).
Згідно довідки Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №269 від 23.02.2015р. виданої гр. ОСОБА_2 про те, що її батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 (а.с.23).
Так згідно листа нотаріуса померлому ОСОБА_4 на день смерті належала 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області від 8 вересня 2021 року № 1231-02-16 (а.с.77 а)
У зв`язку з тим, що спірне домоволодіння є житловим будинком на два господаря, розділеним в натурі з двома облаштованими окремими входами, технічні характеристики будинку є ідентичними для обох позивачів, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим 30 червня 2016 року ПП «Одеське БТІ».
Відповідно до довідки виданої Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №270 від 23.02.2015р. гр. ОСОБА_2 , про те, що за її батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , числиться Ѕ частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за яким закріплено земельна ділянка в розмірі 0,14 га земель Маяківської сільської ради, згідно запису в земельно-шнуровій книзі за №2 сторінка 62 за 1975 рік. (а.с.69).
Згідно довідки виданого виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №570-02-13 від 02.08.2021р. про те, що гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 онук, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 онук (а.с.76).
ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 11.03.2016 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.12).
З витребуваної судом спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 позивач є спадкоємцям першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України).
Померла ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 04.11.1967р., актовий запис №91 (а.с.48а).
Листом Біляївської районної державної контори Одеської області № 3775/02-14 від 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримав відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва через розбіжності в технічних характеристиках спірного домоволодіння в правовстановлюючих документах та технічному паспорті (а.с.13).
Згідно свідоцтва про право власності посвідчене від 25.09.1998 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області зареєстроване у реєстрові № 2-1760 ОСОБА_3 належав Ѕ частина житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.1998 рокунотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області зареєстроване у реєстрові № 2-176 ОСОБА_3 належав Ѕ частина житлового будинку, кам`яного, критого шифером, загальною житловою площею 49 кв. м. з надвірними спорудами: літня кухня, гараж який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючих документах зазначено, що майно належало батькові позивача ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_10 , на підставі довідки Маяківської сільської ради від 24 вересня 1998 року № 1162 (а.с.15).
Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області від 06 червня 2016 року № 489-02-16 згідно погосподарській книгі № 8 номер об`єкта по господарському обліку 0642, зареєстровано житловий будинок АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_2 частина якого належить ОСОБА_3 (а.с.18).
Однак, згідно технічного паспорту, виготовленого 30 червня 2016 року ПП «Одеське БТІ», загальна площа житлового будинку (літ. «А») в цілому становить 140,5 кв. м., житлова - 72,2 кв. м. Крім того до житлового будинку прилягають господарські будівлі: гараж (літ. «Б»), сарай (літ. «В»), літня кухня (літ. Г»), сарай (літ. «Д»), гараж (літ. «Е»), літня кухня (літ. «Є»), сарай (літ. «Ж»), вбиральня (літ. «З»), цистерна та огорожа(а.с.24-28).
В зазначеному технічному паспорті визначено, що сарай (літ. «Ж») та прибудови 1-5 (кухня), 1-6 (санвузол) та 2-3 (котельна) є самочинно збудованими.
Згідно листа директора ПП «Одеське БТІ» від 30 червня 2016 року № 102/2/2016, проведене перепланування житлового будинку із збільшенням площі на 23,2 кв. м. та побудова вбиральня (літ. «З») відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24 травня 2001 року, не належать до самочинного будівництва (а.с.17), самочинно зведеним є сарай (літ. «Ж»), який не може увійти до складу спадкового майна та підлягає введенню в експлуатацію в окремому порядку.
Згідно довідки №758 від 17.05.2016р. виданої виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області про те, що гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно по день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с.41).
Згідно довідки №759 від 17.05.2016р. виданої виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області про те, що гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно по день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були прописані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 син, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_11 невістка, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 онука, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_13 - онука, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_14 підопічна дитина сирота (а.с.41).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач.
Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.
При таких обставинах позов є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, ЦК України, ст. ст. 4, 16, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України,-
Визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (літ. «А») загальною площею 140,5 кв. м. та житловою площею 72,2 кв. м., разом з прибудинковими спорудами: гараж (літ. «Б»), сарай (літ. «В»), літня кухня (літ. Г»), сарай (літ. «Д»), гараж (літ. «Е»), літня кухня (літ. «Є»), вбиральня (літ. «З»), цистерна та огорожа, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - по 1/2 частині за кожним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 07 жовтня 2022 року.
Суддя Буран В.М.