Справа № 333/8238/21
Пр. № 2/333/1511/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення збитку, завданого державі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь збитку, завданого державі у розмірі 23032, 77 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 12 грудня 2019 року по 20 листопада 2020 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 79 від 16.04.2020 року оголошено про прийняття на військову службу за контрактом водія-електрика відділення управління гаубичною самохідно-артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 15 о/с від 16.04.2020 строком на 3 роки з 16.04.2020 по 15.04.2023 року, та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 8 (восьми) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2020 по справі № 335/5510/20 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до висновків службового розслідування та наказу про підсумки службового розслідування № 598 від 17.07.2020 по факту, враховуючи наявність дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», накладеного наказом командира військової частини № 535 від 30.06.2020, у зв`язку із вчиненням нового правопорушення, відповідно до п 195 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на підставі ч. 3 ст.102 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, наказано начальнику відділення кадрів підготувати встановленим порядком документи для звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби за контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням у мов контракту військовослужбовцем.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 31 о/с від 20.07.2020 року розірвано контракт про проходження військової служби через службову невідповідність.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної - гвардії України (по стройовій частині) № 150 від 20.07.2020 солдата ОСОБА_1 направлено для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 263 від 27.11.2020 року солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини, на підставі п. «б» (за станом здоров`я) частини другої ст. 26. ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» достроково звільнений в запас Збройних Сил України.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ЗУ «Про військовій обов`язок і військову службу», фактично останнім днем проходження військової служби ОСОБА_1 особового складу в/ч НОМЕР_1 НГУ. тобто 27.11.2020 року.

Як вбачається з особистої картки на грошове забезпечення Відповідача № 1032 за 2020 рік, у травні місяці було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із укладанням першого контракту у розмірі 16816 грн. 00 коп..

Відповідно до книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з серпня 2020 року по листопад 2020 року з солдата ОСОБА_1 було утримано 474.21 грн. та залишок до відшкодування становить 16573.75 грн.

Відповідно до ст. 18 розділу III Інструкції з речового забезпечення: «У разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна».

Керуючись вищезазначеними нормами, в/ч НОМЕР_1 НГУ належним чином здійснювала речове забезпечення солдата ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби за контрактом Військовослужбовець отримував належне йому речове майно згідно норм належності та враховуючи строки експлуатації такого майна.

Таким чином, відповідно Довідки-розрахунку від 19.03.2021 № 6 встановлено, що впродовж проходження служби у частині в якості військовослужбовця контрактної служби ОСОБА_1 з речового складу частини було отримане речове майно, строки експлуатації якого на момент звільнення військовослужбовця не закінчилися. Вартість недоношеного речового майна складає 6459,02 грн..

Відповідач в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував. ОСОБА_1 умисно своїми діями, а саме неналежним ставленням до зразкового виконання службового обов`язку, вчинив правопорушення, спрямоване проти встановленого порядку проходження військової служби, порушив взяті на себе, під час укладання контракту про проходження військової служби, зобов`язання, що призвело до дострокового звільнення з військової служби за контрактом, в наслідок чого державі, в особі військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, було завдано шкоди.

У зв`язку із тим, що контракт про проходження військової служби Відповідача був розірваний достроково, виник збиток державі у сумі 23032,77 грн. відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 666 від 04.08.2020 року та Довідки розрахунку вартості речового майна № 6 від 19.03.2021 року.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти у розмірі 23032,77 гривень, як відшкодування шкоди заподіяної державі, в особі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка виникла у зв`язку із достроковим звільненням з військової служби, виплатою одноразової грошової допомоги при укладанні контракту про проходження військової служби із вартості недоносу речового майна, отриманого під час проходження служби та стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2021 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судові засідання відповідач по справі повторно не з`явився, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час, дату та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не відомі, відзив на позов та будь-які інші заяви чи клопотання до суду не надавав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 282 від 12.12.2019 року громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 12 грудня 2019 року по 20 листопада 2020 року, та поставлений на котлове забезпечення з 13 грудня 2019 року (а.с.9).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 79 від 16.04.2020 року оголошено про прийняття на військову службу за контрактом водія-електрика відділення управління гаубичною самохідно-артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 15 о/с від 16.04.2020 строком на 3 роки з 16.04.2020 по 15.04.2023 року та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 8 (восьми) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с.10).

16 квітня 2020 року між військовослужбовцем ОСОБА_1 та командиром в/ч НОМЕР_1 НГУ укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу (категорія військовослужбовців) (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п.2 ч. 1ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною 4 ст. 5 КАС України, передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 17 частини першої ст.4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті).

Таким чином, особа проходить військову службу, відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 липня 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У справі «Занд проти Австрії» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач помилково звернувся до суду в порядку цивільного судочинства, не врахував всіх фактичних обставин та особливостей спору, пов`язаного зі звільненням з публічної служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст 255, 256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення збитку, завданого державі, під час проходження військової служби.

Повідомити військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснити військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України про необхідність звернутися до Запорізького окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 25.07.2022 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова