Справа № 147/1104/22
Провадження № 2/147/358/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 17.02.2004 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , 2005 р.н. та донька ОСОБА_4 , 2016 р.н. Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. 21.01.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Позивач зазначила, що на сьогоднішній день матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоча згідно ст. 180 СК України, зобов`язаний це робити. Діти перебувають на повному її утриманні. ОСОБА_2 нікому іншому аліменти не сплачує, працездатний, отимує дохід, фізично здоровий, а тому вважає, що на утримання дітей він має сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу).
На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 14.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою витребувано від військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на день розгляду справи, витребувана інформація до суду не надійшла.
06.12.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому зазначив, що твердження позивачки про те, що їх спільні діти перебувають на її повному утриманні, що він не бере участі у їх вихованні не відповідають дійсності. Зокрема зазначив, що спільне проживання з дружиною вони припинили фактично з січня 2021 року і від того часу він жодним чином не припиняв спілкуватись з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , навіть попри те, що проживав в іншій області. ОСОБА_2 відвідував дітей (періодично) та підтримував з ними зв?язок в телефонному режимі майже щоденно, проте з початку війни у нього немає такої можливості. Переїхавши з дому, відповідач залишив для забезпечення інтересів дітей та їхнього нормального розвитку все, що набувалось під час шлюбу із колишньою дружиною: житло, речі побуту, грошові кошти. Окрім того, ОСОБА_2 систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, реагує на кожні потреби (необхідність одягу, взуття, гаджетів, техніки для зручного домашнього навчання, відвідання лікарів). Він постійно надавав кошти дітям по можливості (банківські квитанції додаються ). Оскільки на даний час відповідач перебуває у ЗСУ і не може фізично допомогти дітям, то від його імені рідна сестра ОСОБА_2 , що проживає в іншій країні, допомогла дітям та колишній дружині облаштуватись за кордоном та перший час поки вони перебували там. Крім того на прохання відповідача, його батьки систематично навідували та навідують онуків, передають продукти харчування, грошові кошти, а на зимовий період забезпечили сировиною для опалення. Зазначає, що перебування на військовій службі не є основним та постійним його видом діяльності та має тимчасовий характер. Вимога позивачки про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це рідні доньки ОСОБА_2 , яких він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду чи ні. Враховуючи вищенаведене вказав, що не відмовляється від утримання своїх неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги ОСОБА_1 просить задовольнити та врахувати відзив при ухваленні рішення.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Разом з тим, згідно з ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України , відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2004, який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.01.2021 було розірвано (а.с.5, 6).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2005 відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08.07.2016 Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с.8).
З Витягу з реєстру територіальної громади від 13.09.2022 вбачається, що діти зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10,11). За даною адресою також зареєстрована позивач (а.с.9).

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У даній справі, між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей. Тобто, на даний час сторони не дійшли згоди із питання утримання дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та синів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , наполягаючи на його вирішенні в судовому порядку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.
Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги надані позивачем докази, які підтверджують, що діти проживає разом з нею та вона займається їх вихованням.

Таким чином, право позивача на отримання аліментів на утримання спільних з відповідачем дітей підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача коштів на їх утримання (аліментів).

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2022 рік в Україні встановлюються Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік", зокрема на дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.12.2022 - 2833,00 грн.
Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 становить для дітей віком від 6 до 18 років 1416,50 гривень.
З відзиву відповідача встановлено, що ОСОБА_2 не відмовляється від отримання своїх неповнолітніх дітей. Також з даного відзиву вбачається, що він перебуває на службі в ЗСУ, а отже отримує дохід.

Також, з копії довідки Військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 №798, вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , та приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Доказів про стан свого здоров`я, про наявність у нього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні, не надав.

Суд критично оцінює долучені до відзиву частину копій квитанцій та чеків, оскільки з деяких не вбачається, що відповідач перераховував кошти на особисту карту позивача. Зокрема містяться дані про поповнення мобільного номера оператора Київстар, Лайфселл; здійснення оплати за послуги чи товари у ФОП ОСОБА_12 на суму 39990,00 грн., оплата товарів для дому, шопінг. Тобто з даний копій не представилась можливим встановити, що ОСОБА_2 здійснював фінансові операції на потреби неповнолітніх дітей чи позивачки.

Разом з тим, суд приймає до уваги копії квитанцій (а.с.39, 41, 43, 45, 46, 49, 53, 54, 57-62) з яких вбачається, що відповідач на картковий рахунок дочки ОСОБА_3 періодично перераховував кошти. Також 13.05.2021 було перераховано кошти в сумі 502,51 грн. на картковий рахунок позивачки ОСОБА_13 (а.с.44).

З огляду на викладене вище, враховуючи вимоги чинного законодавства та надані позивачем докази, беручи відзив та докази відповідача, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Варто зазначити, що згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 28.10.2022, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.10.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 23.12.2022.

Суддя О.А. Натальчук