Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3969/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйка Є.О.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №278/3969/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

01 грудня 2021 року до Житомирського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 17 травня 2021 року за р.№13718 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у сумі 30 112 грн. 89 коп.
Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала тим, що приватним виконавцем Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження. Постановою від 19 липня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату та здійснюється відрахування із її доходів на користь стягувача в розмірі 20% щомісячно. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може потягти порушення її майнових прав, зокрема, безпідставне стягнення коштів за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року в забезпеченні позову відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, як спосіб забезпечення позову, прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. Виконавчий напис перебуває на виконанні, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, утруднити повернення їй стягнутих коштів та відновлення її порушених прав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справу до суду не спрямовували. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження. У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга ст.372 ЦПК України). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що спосіб забезпечення позову, запропонований позивачем, шляхом зупинення дій виконавця за суттю є зупиненням виконання рішення (виконавчого напису), на підставі якого відкрито виконавче провадження та, задоволенням заяви про забезпечення позову буде прийнято рішення по суті позовних вимог, що не передбачено процесуальним законом.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої та другої ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Із виділених матеріалів убачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що оскаржуваний нею виконавчий напис нотаріуса відповідачем звернуто до примусового виконання та здійснюється відрахування із її доходів. Посилалася на те, що можливе рішення суду про задоволення позову вже не зможе захистити її права, за захистом яких вона звернулася із даною позовною заявою, оскільки за час розгляду справи виконавчий напис буде виконано в примусовому порядку та відраховано з її доходів на користь відповідача грошові кошти.

Відповідно до п.6 частини першої ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа в порядку ст.150 ЦПК України визначено як вид забезпечення позову та відноситься до компетенції суду, а порядок зупинення виконавчого провадження відноситься до повноважень державного (приватного) виконавця згідно з Законом України Про виконавче провадження.

За таких обставин, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є самостійним видом забезпечення позову, а тому безпідставно розцінювати спеціальний вид забезпечення позову, як вирішення спору по суті, коли заявлена вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тобто оскаржується боржником виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса) у судовому порядку.

Отже, суд першої інстанції помилково ототожнив поняття зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення виконавчого провадження.

Окрім того, забезпечення позову має тимчасовий характер та є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

19 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №13718 виданого 17 травня 2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 33 824,18 грн. (а.с.4-5).

Отже, ОСОБА_1 надано докази реального виконання за виконавчим написом, який оскаржується боржником в судовому порядку.

За наведених обставин, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку, є адекватним та співмірним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У разі задоволення позову вжиття такого виду забезпечення позову захистить законні інтереси позивача (військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ) на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно. Даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачу та не порушує права третіх осіб, які не є учасниками справи.

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист позивача, яка звернулася за захистом до суду.

Отже, відповідно до положень ст.376 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольняє.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 17 травня 2021 року за р.№13718 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у сумі 30 112 грн. 89 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: