КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2022 року м. Київ

Справа №758/153/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/12481/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» на рішення Подільського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Ларіонової Н.М., 31 січня 2022 року у м. Києві, повний текст рішення складений 10 лютого 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Олена Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Олена Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ТОВ «ФК «Арагон», 21 жовтня 2022 року представником товариства на адресу Київського апеляційного суду поштою направлено апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року витребувано з Подільського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №758/153/20, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 04 листопада 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 січня 2022 року залишено без руху.

Зазначеною ухвалою вказані представником товариства причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, а саме введення в Україні воєнного стану, а також те, що діяльність ТОВ «ФК «Арагон» в умовах воєнного стану була призупинена та працівники і директор Товариства змушені були виїхати за межі Києва ти Київської області та не мали змоги повернутися до Києва, оскільки впродовж 8 місяців через активні бойові дії нависає небезпека, а також на те, що в Товариства відсутні нормальні умови для роботи, визнані неповажними, та зазначено, що представнику необхідно вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 січня 2022 року, з наданням відповідних доказів.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року супровідним листом направлено на вказану в апеляційній скарзі адресу товариства та представника, яку уповноваженою особою товариства отримано 28 листопада 2022 року.

На виконання вимог ухвали суду від 16 листопада 2022 року, на адресу Київського апеляційного суду 20 грудня 2022 року від представника товариства - адвоката Овсій Д.Ю. надійшла заява про усунення недоліків, в якій він вказує на те, що з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відсутністю належного фінансування, відсутністю повноцінної господарської діяльності Товариство не користувалось адвокатськими послугами, тому по суті не мали представника. Лише 20 жовтня 2022 року відповідач почав користуватися послугами нового адвоката - Овсія Д.Ю., та видав довіреність на представництво у справі. Оскільки Товариство до 20 жовтня 2022 року не користувалось послугами адвоката Овсія Д.Ю., та/або іншими адвокатами, твердження суду про те, що адвокат Овсій Д.Ю. мав можливість раніше підготувати та подати апеляційну скаргу, не відповідає дійсності.

Також вказує на те, що Товариством з 24 лютого 2022 року не здійснювалась повноцінна господарська діяльність, товариство не мало можливості оплачувати послуги попередніх адвокатів, і жоден працівник чи посадова особня не мають юридичних компетенцій для підготовки таких правових документів. Так як більшість працівників виїхало за межі Києва, України та не мають змоги повернутися, у Товариства відсутній необхідний трудовий ресурс для виконання функцій контролю і ведення судових процесів. Упродовж всього періоду (починаючи з 24 лютого 2022 року) господарська діяльність Товариства підтримувалася дистанційно на рівні бухгалтерського обслуговування, подачі звітностей. Лише у жовтні 2022 року Товариство отримало фінансову можливість користуватися правовою допомогою адвокатів та повернутись поступово до повноцінної роботи.

Усі ці перешкоди (для своєчасного подання апеляційної скарги) є об`єктивними, тобто такими, що не залежали та не залежать від волі чи дій відповідача.

Щодо надання доказів, які підтверджують вищезазначені обставини, то представник зазначає про те, що законодавством не передбачено порядок документального оформлення призупинення господарської діяльності юридичної особи внаслідок запровадження воєнного стану (тому такі документи не оформлювалися та не видавалися). Упродовж з 24 лютого 2022 року жодному попередньому представнику (адвокату) не видавалися завдання та не підписувалося жодних актів про прийняття- передачу наданих юридичних послуг, адже за цей період Товариство не користувалося послугами адвокатів (тому таких документів не існує). Лише 20 жовтня, отримавши можливість, Товариство уповноважило нового представника (адвоката) на представництво інтересів у цій справі.

На підставі викладеного, просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Отже, процесуальним законом запроваджено оціночні параметри визначення обґрунтованості причин пропуску процесуального строку. При цьому, не існує іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою звернення до суду тощо.

Положеннями ст. ст. 12,81 ЦПК України унормовано, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу наведених вимог, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов'язаний з об'єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

До таких висновків дійшов, зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №140/13772/21.

У зв`язку з цим доводи представника товариства наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що Товариство в умовах воєнного стану призупинило свою діяльність не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» є юридичною особою та повинно запроваджувати внутрішні процедури та організовувати роботу власних працівників, в тому числі і осіб відповідальних за юридичний супровід діяльності Товариства, таким чином, щоб забезпечити виконання апелянтом його процесуальних обов`язків та дотримання визначених ЦПК України строків на вчинення відповідної процесуальної дії. Крім цього, будь-яких наказів/розпоряджень щодо припинення/зупинення роботи Товариства, представником суду апеляційної інстанції не надано.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що працівники товариства, а саме особи, які виконують функції контролю і ведення судових процесів, не виконують своїх трудових обов`язків у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та призупиненням діяльності товариства, зокрема, на підтвердження вказаних обставин суду не були надані накази товариства про призупинення дії трудового договору працівників, тощо.

Також представником товариства не надано жодних доказів на підтвердження відсутності у товариства коштів на оплату послуг адвоката, що в свою чергу також зумовило пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду. До того ж, зміна представника не є поважною причиною для поновлення строку стороні у справі, так як представник діє від імені особи, інтереси якої він представляє.

Всім іншим підставам пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, судом апеляційної інстанції вже була надана оцінка в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 16 листопада 2022 року.

За таких обставин, вказані представником товариства в заяві причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду не можна визнати поважними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» наголосив на тому, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці також виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Диспозитивність (від лат. dispono - розпоряджаюся) - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Зміст принципу диспозитивності перш за все розкривається через положення хто хоче здійснити свої права, повинен сам потурбуватися про це. Вказані принципи надають кожному учаснику справи можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Таким чином, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, та Законом встановлений певний порядок участі осіб у судовому розгляді, який має бути ними додержаний.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової (юридичної) визначеності, викладені представником ТОВ «ФК «Арагон» в заяві обставини не можуть вважатися поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим виявлені в апеляційній скарзі і зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року недоліки скаржником не є усунутими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в порядку п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, особі, яка подала апеляційну скаргу слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 січня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук