ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м.Суми

Справа №2-41/09

Номер провадження 22-ц/816/604/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року у складі судді Бакланова Р.В., постановлену в м. Лебедин Сумської області,

у цивільній справі за заявою Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду із заявою, в якій просив:

видати дублікати виконавчого листа №2-41/2009 від 28 липня 2014 року на виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 січня 2009 року по цивільній справі №2-41/09 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість по кредитним коштам та пені на суму 14609 грн 92 коп.;

поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа №2-41/2009 від 28 липня 2014 року на виконання рішення до виконання за вказаним судовим рішенням.

Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21 січня 2009 року на користь заявника стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по сплаті кредиту на суму 14609 грн 92 коп. та в дольовому порядку витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір по 73,05 грн та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню по 15 грн з кожного. На примусове виконання цього судового рішення заявником отримані виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання в установлений законом строк. 14 липня 2009 року державним виконавцем Лебединського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області було відкрито виконавче провадження №13968193 на суму 14609 грн 92 коп. відносно боржника ОСОБА_1 , яке 27 вересня 2010 року повернуто стягувачу без виконання. 13 липня 2010 року державним виконавцем цієї ж виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №21074323 на суму 14609 грн 92 коп. відносно боржника ОСОБА_2 , яке 27 вересня 2010 року повернуто стягувачу без виконання. В подальшому виконавче провадження за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_1 було відкрито 05 квітня 2011 року державним виконавцем Лебединського міськрайонного ВДВС провадження №25833295, яке 30 березня 2012 року повернуто стягувачу без виконання, та 18 квітня 2012 року за №32256890, яке 25 квітня 2012 року направлено на виконання до іншого відділу ДВС.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2014 року видано дублікат виконавчого листа на примусове виконання вказаного судового рішення, який було отримано уповноваженим представником фонду 28 липня 2014 року і 12 серпня 2014 року направлено до ВДВС Охтирського МРУЮ Сумської області.

Посилаючись на те, що станом на 10 січня 2022 року до заявника інформації щодо примусового виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 січня 2009 року не надходила, а листом від 12 січня 2022 року Охтирський ВДВС повідомив про повернення виконавчих листів без виконання, вважає, що є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року у задоволенні заяви Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, видати дублікати виконавчих листів та поновити строки пред`явлення їх до виконання.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що стягувач про бездіяльність державного виконавця та про втрату виконавчих листів дізнався лише після отримання відповіді 12 січня 2022 року. Зазначає, що після проведення службового розслідування було встановлено, що станом на 18 січня 2022 року до фонду від Охтирського ВДВС жодних документів щодо закінчення виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21 січня 2009 року не надходило.

На переконання заявника, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання слід обраховувати лише після отримання його стягувачам після повернення цього виконавчого документу без виконання, проте доказів на підтвердження їх отримання фондом матеріали справи не містять.

Звертає увагу і на те, що фонд неодноразово пред`являв виконавчі листи до виконання, після чого державний виконавець відкривав виконавче провадження та після здійснення ряду виконавчих дій повертав виконавчі листи стягувачу.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, суд першої інстанції виходив з того, що стягувач будь-якого інтересу до виконавчого провадження та його наслідків (отримання присуджених коштів) не виявляв з 2014 року (з часу направлення дублікату виконавчого листа на виконання до ВДВС Охтирського МРУЮ Сумської області 12 серпня 2014 року). Доказів протилежного суду не надано. Даний строк порушує критерії розумності, оскільки реалізація права на виконання рішення суду має часові межі, тобто, не є абсолютною.

Також, врахувавши те, що стягувач звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після спливу вищевказаного строку, а також з огляду на вищевикладений висновок суду про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції визнав заяву стягувача в частині видачі дубліката необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши обставини справи, з правильним застосуванням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21 січня 2009 року у цивільній справі № 2-41/09, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість по кредитним коштам в сумі 10000 грн, пеню в сумі 4609 грн 92 коп., а всього по кредиту 14609 грн 92 коп., а також в дольовому порядку витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір по 73 грн 05 коп., та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню по 15 грн. з кожного (а.с. 48).

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2014 року за заявою Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі м. Полтава, в особі Державної спеціалізовано кредитно-господарської організації, видано дублікат виконавчого листа №2-41/2009 від 26 січня 2009 року, виданого цим судом по цивільній справі №2-41/09 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитним коштам та пені у сумі 14609 грн 92 коп. та поновлено строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання (а.с. 89).

Дублікат виконавчого листа отриманий уповноваженою особою фонду 12 серпня 2014 року (а.с. 97).

10 січня 2022 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до Охтирського ВДВС Північно-східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) із скаргами про хід примусового виконання рішення суду, в яких просив забезпечити право стягувача на ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень шляхом повідомлення ідентифікатора для доступу до Реєстру виконавчих проваджень щодо виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 січня 2009 року у справі 2-41/09 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 112-113, 114-115).

З наданої Охтирським ВДВС інформації на подані стягувачем скарги вбачається, що 10 жовтня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №21861450 щодо боржника ОСОБА_2 , а постановою державного виконавця від 30 грудня 2010 року повернуто виконавчий лист стягувачу за п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 117). Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 в Охтирському ВДВС відкрито 02 жовтня 2012 року за №34589048, в рамках якого державним виконавцем 29 грудня 2012 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу за п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 116). Крім того, згідно перевірки даних АСВП станом на 12 січня 2022 року вказані виконавчі документи повторно до Охтирського ВДВС не надходили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дублікату втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За змістом п. 1) ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла на час видачі виконавчих листів січень 2009 року), строк пред`явлення виконавчих листів становив три роки.

Встановлено, що виконавчі листи у встановлений законом строки були пред`явлені до примусового виконання. Проте, у зв`язку з відсутністю у боржників майна на яке може бути звернуто стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження») виконавчі листи були повернуті стягувачу.

У липні 2014 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звертався до суду із заявою про витрачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строків пред`явлення його до виконання звертався лише стосовно боржника ОСОБА_2 . Разом з тим, матеріали справи не містять доказів пред`явлення отриманого уповноваженого фондом 12 серпня 2014 року дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 до виконання.

Стягувачем не було надано також доказів на підтвердження того, що починаючи з моменту пред`явлення виконавчого листа, виданого на примусове виконання заочного рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 січня 2009 року в частині стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 та відкриття у 2010 році Охтирським ВДВС виконавчого провадження за цим виконавчим листом, фонд цікавився ходом його виконання.

Звернення до Охтирського ВДВС із скаргами зі спливом більш ніж 10 років після пред`явлення виконавчих листів до виконання, не свідчить про добросовісну та своєчасну реалізацію ним своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, як стягувача.

Таким чином, беручи до уваги те, що протягом тривало часу стягувач взагалі не цікався ходом виконання судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості та не наведення ним поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про поновлення цього строку та про видачу дубліката втрачених виконавчих документів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381; 382; 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі залишити без задоволення, ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19 липня 2022 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук