Справа № 199/7699/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Маляренко В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.11.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків, посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2019 року усунуто перешкоди позивачу у користуванні ним квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити доступ ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_1 ключі від вихідних та інших дверей квартири. Рішення набрало законної сили та видані виконавчі листи. При примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем у присутності поліції, понятих, голови правління ОСББ було здійснене аварійне відкриття замків тамбурних дверей та дверей до квартири, про що було складено Акт державного виконавця. Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 збитки, пов`язані з примусовим виконанням рішення суду, а саме на аварійне відкриття замків тамбурних дверей до квартири АДРЕСА_1 в розмірі 2600 грн.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року поновлено провадження по справі, в якості правонаступника відповідача до участі у справі залучено ОСОБА_2 .

Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористався..

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2019 року усунуто перешкоди позивачу у користуванні ним квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити доступ ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_1 ключі від вихідних та інших дверей квартири. Рішення набрало законної сили та видані виконавчі листи. При примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем у присутності поліції, понятих, голови правління ОСББ було здійснене аварійне відкриття замків тамбурних дверей та дверей до квартири, про що було складено Акт державного виконавця від 26.12.2019.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Згідно ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Статтею 42 цього закону передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, відкриття замків до квартири, здійснене при примусовому виконанні рішення суду про вселення належить до витрат виконавчого провадження та має здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження.

Позивачем як доказ збитків надано товарний чек №4124 від 26.12.2019 року на суму 2600 грн., проте з вказаного чеку не вбачається, хто саме оплатив вказані кошти, та який саме ФОП прийняв вказані кошти та від кого.

З огляду за встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів понесення збитків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок..

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212, 213-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошенняї апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко