Єдиний унікальний номер 448/245/22
Провадження № 2/448/254/22
05.08.2022 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання - Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ),
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини
учасники справи - не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. 23 лютого 2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ,у якій просить позбавити його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 05 червня 2018 рішенням Залізничного районного суду міста Львова розірвано шлюбу між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу їй присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає з нею та є дитиною-інвалідом.
3. Зазначає, що відповідач як батько, після фактичного припинення шлюбних відносин з 2012 по даний час не проживає з ними, сина взагалі не відвідує, участі у його вихованні не приймає. Вказує, що виключно вона займається вихованням та утриманням дитина Також стверждує, що вона жодним чином не перешкоджає відповідачу в спілкуванні із дитиною.
4. Вказує, що 09.08.2019 Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
5. Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
6. Позивач та її представник у судовому засіданні 13.07.2022 позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, просили позов задовольнити. Позивач додатково пояснила, що дитина хворіє аутизмом, батько дитини проживає окремо з 2012 року, останній раз спілкувався з дитиною 5 років тому на свято Миколая. Вказала, що відповідач жодного разу не відвідував дитину в дитячому садочку, та жодного разу не відвідував дитину в школі.
7. У судове засідання 05.08.2022 не з`явилися, представник позивача подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечують.
9. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
10. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
12. Ухвалою суду від 04.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
13. Ухвалою суду від 15.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
14. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
15. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач та її представник заперечень проти такого вирішення справи не подали, суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.
16. Згідно свідоцтва про народження від 27 серпня 2010 серія НОМЕР_1 (а.с.9), позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17. Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 05 березня 2018 у справі №462/4864/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнутих аліментів позов задоволено та збільшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 з 450 грн щомісячно на 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10).
18. З акту №265 від 19.07.2019 (а.с.11) складеного комісією в складі головного інженера ЛКП «Левандівка» Думич Я.В., майстрів з експлуатації житлового фонду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 видно, що зі слів позивача та свідків судів, відповідач за адресою АДРЕСА_2 з 2012 по даний час не проживає, сина ОСОБА_3 не відвідує, участі у вихованні дитини не бере.
19. Із характеристик КЗ ЛОР НРЦ «Мрія» м. Львова ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.05.2018 та 30.05.2019 (а.с.12, 13), вбачається, що дитину у навчальний заклад приводили мати та інколи бабуся, які доглядають за хлопцем, цікавилися його успіхами у навчанні. Батько за час навчання школу не відвідував, успіхами дитини не цікавився.
20. Характеристикою №27 від 31.01.2022 СЗШ №65 м. Львова ОСОБА_3 (а.с.14), підтверджується, що до школи його приводить та забирає мати, яка цікавиться навчанням та успіхами сина, а також бабуся. Батько не бере участі у навчанні та вихованні дитини.
21. З довідки №42 від 07.06.2017 Львівського дошкільного навчального закладу ясла - садок №2 (а.с.15) вбачається, що за час відвідування ОСОБА_3 даного закладу ним опікувалася тільки мати, батько жодного разу не приходив у заклад, не дзвонив, не цікавився сином.
23. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - мати позивачки, пояснила, що позивачка разом з дитиною живуть з нею та дідусем. Батько дитини після розлучення у 2012 року разом з ними не проживає, цікавості до дитини щодо виховання, навчання, здоров`я не проявляє, дитину не провідує з 2012 року, по телефону не спілкуються.
24. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - дружина брата позивачки, пояснила, що відповідач та позивачка розлучилися у 2012 році, з того часу відповідач проживає окремо. Дитина живе разом з матір`ю, бабусею та дідусем. Зазначила, що з 2012 року жодного разу не бачила, щоб відповідач провідував дитину. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка, а її мати допомагає їй.
V. Застосоване судом законодавство та висновки Суду.
25. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків батьком дитини. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
26. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
27. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.
28. З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).
29. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:
29.1 Кожна людина має обов'язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.
29.2 При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
30. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).
31. Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
32. Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
33. Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_3 .
34. Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги щодо законності та мети втручання дотримані.
35. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач сина не відвідує, не спілкується з ним, участі у його вихованні не приймає та жодним чином не проявляє інтерес до нього, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків і виходячи із положень статей 164-167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав.
36. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
37. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
38. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»).
39. Дослідивши обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів дитини, Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучених, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов'язків і відновити або зміцнити здатність сім'ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.
40. В ситуації, що розглядається дитина відповідача тривалий час проживає з своєю матір`ю, яка здійснює її догляд і виховання.
41. Навіть при судовому розгляді відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.
42. Дії відповідача по ухиленню від виховання дітей є систематичними.
43. Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між ним і сином не зміняться в бік розлучення його з дитиною, яка разом з ним не проживає, важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із дитиною.
44. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дитиною.
45. Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію її прав.
46. Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).
47. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».
48. Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органу опіки та піклування, який мав можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.
49. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
50. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.
51. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
VI. Судові витрати.
52. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
53. Так, згідно квитанції від 17 лютого 2022 позивачем було сплачено 992,40 грн. судового збору.
54. Позивачем заявлено вимогу про позбавлення батьківських прав, котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особаЗалізнична районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - задовольнити.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
4. Роз'яснити відповідачу ОСОБА_2 , що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України він може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
5. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дітей.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
9. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
11. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
12. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
13. Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
14. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
15. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
16. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП - НОМЕР_2 ;
Повний текст судового рішення складено 12.08.2022.
Суддя Світлана ГІРЯК
Рішення набрало законної сили:

«____» ______________ 20__ р.

Суддя Світлана ГІРЯК