Справа № 487/3890/21
Провадження № 2/487/427/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тітові А.О.,

в присутності представника позивача - адвоката Качана Р.Ю.,

відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Чайковського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/3890/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 71280,96 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2012 року на її користь з відповідача ухвалено стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2011 року до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаєва ПМУ МЮ (м. Одеса) відповідач має заборгованість по аліментам станом на 30.04.2021 року у сумі 72206,12 грн. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, що змусило її звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року відкрито провадження та справу призначеного до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.07.2021 року представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому адвокат Чайковський І.М. заперечує проти задоволення позову. Зазначена позиція обґрунтована відсутністю винних дій відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, оскільки позивач добровільно неодноразово відзивала виконавчий лист про стягнення аліментів з відділу ДВС. Зауважив, що відповідачем сплачена уся сума заборгованості зі сплати аліментів одразу ж після відкриття виконавчого проввдження 26.11.2020 року, та наразі така заборгованість відсутня (арк.спр.23-25).

17.09.2021 року до канцелярії суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив, в якій адвокат Качан Р.Ю. зауважив, що відповідач, достеменно знаючи про існування рішення суду про стягнення з нього на користь позивача аліментів, з грудня 2017 року по травень 2021 року не виконував свій обов`язок щодо їх сплати. Крім того зазначив, що фактом оплати розрахованої державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з наявністю такої заборгованості та її розміром. Наполягав на наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано матеріали виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №2/1412/2220/2012 від 23.02.2012 року.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року відкладено судове засідання та витребувано із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №2/1412/2220/2012 від 23.02.2012 року (окрім раніше надісланого ВП №63717009).

Позивач до судового засідання не з`явилась.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позов та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду по суті, дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2011 року до повноліття дитини (арк.спр.4).

На виконання зазначеного вище рішення суду Заводським районному судом м.Миколаєва 23.02.2012 року видано виконавчий лист (арк.спр.26,62).

Згідно з відповідними записами на виконавчому листі 12.12.2013 року його було повернуто згідно з п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виготовлення відповідного запису) та 13.12.2017 року виконавче провадження завершено згідно з п.1.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виготовлення відповідного запису).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , остання погодилась отримувати від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 400,00 грн. щомісяця на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття. Зазначена заява посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. 12.12.2013 року (арк.спр.76).

26.11.2020 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63717009 з примусового виконання за виконавчим листом по справі №2/1412/2220/2012, виданого 23.02.2012 року (арк спр.28, 68).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. 26.01.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 31.12.2020 року становить 69362,00 грн. (арк.спр.79).

Постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвої Н.М. від 25.01.2021 року звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 (арк.спр.82).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. 07.05.2021 року, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на квітень складав 72206,12 грн., при цьому станом на 30.04.2021 року заборгованість відсутня (арк.спр.5-6, 84).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. 14.07.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 30.06.2021 року відсутня, переплата - 223,76 грн. (арк.спр.30,91).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. 09.12.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 30.11.2021 року складає 14,04 грн. (арк.спр.102).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Янєвою Н.М. 17.02.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 31.01.2022 року складає 217,16 грн.

За ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 194 Сімейний кодекс України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.ч.1, 3 ст. 195 СК України).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

У пункті 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст. 195 СК України).

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З огляду на викладене суд доходить переконання, що повернення виконавчого документа стягувачу за її заявою не припиняє права стягувача у майбутньому звернутися до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання повернутого раніше виконавчого документа за відсутності сплати боржником аліментів на утримання дитини згідно із судовим рішенням.

Отже, здійснюючи розрахунок заборгованості боржника зі сплати аліментів, починаючи з грудня 2017 року державний виконавець діяв у межах повноважень, наданих йому законом, та на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів. Незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 359/10588/15-ц, провадження № 61-3735св19, у постанові Верховного суду від 27 квітня 2021 року, у справі № 343/1577/18, провадження № 61-4595св19.

В постанові від 14.12 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670 сво 19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав правовий висновок про те, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Таким чином, суд вважає неспроможними посилання відповідача та його представника на відсутність вини у виникненні заборгованості через неодноразове добровільне відкликання позивачем виконавчого документу та згоду ОСОБА_2 отримувати грошові кошти на утримання їх спільної дитини, посвідчене нотаріально.

Відповідно до положень ст..196 СК України - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 Постанови №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня, у зв`язку з порушенням виконання аліментних зобов`язань, оскільки ним зобов`язання по сплаті аліментів виконуються не в повному обсязі. Належних та допустимих доказів, щодо відсутності його вини в утворені вказаної заборгованості суду не надано.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Таким чином нарахування неустойки (пені) необхідно проводити, виходячи з таких розрахунків.

Грудень 2017 року: (1213,55 - 1002,00) грн. х 0,01 х 1215 днів = 2570,33 грн.

Січень 2018 року: (1863,50 - 1000,00) грн. х 0,01 х 1184 днів = 10223,84 грн.

Лютий 2018 року:1863,50 грн. х 0,01 х 1156 днів = 21542,06 грн.

Березень 2018 року: 1863,50 грн. х 0,01 х 1125 днів = 20964,38 грн.

Квітень 2018 року: 2073,50 грн. х 0,01 х 1095 днів = 22704,83 грн.

Травень 2018 року: 2073,50 грн. х 0,01 х 1064 днів = 22062,04 грн.

Червень 2018 року: 2073,50 грн. х 0,01 х 1034 днів = 21439,99 грн.

Липень 2018 року: 2136,75 грн. х 0,01 х 1003 днів = 21431,60 грн.

Серпень 2018 року: 2136,75 грн. х 0,01 х 972 днів= 20769,21 грн.

Вересень 2018 року: 2136,75 грн. х 0,01х 942 днів = 20128,19 грн.

Жовтень 2018 року: 2272,00 грн. х 0,01 х 911 днів = 20697,92 грн.

Листопад 2018 року: 2272,00 грн. х 0,01 х 881 днів = 20016,32 грн.

Грудень 2018 року: 2272,00 грн. х 0,01 х 850 днів = 19312,00 грн.

Січень 2019 року: 2283,00 грн. х 0,01 х 819 днів = 18697,77 грн.

Лютий 2019 року: 2283,00 грн. х 0,01 х 791 днів = 18058,53 грн.

Березень 2019 року: 2283,00 грн. х 0,01 х 760 днів = 17350,80 грн.

Квітень 2019 року: 2463,75 грн. х 0,01 х 730 днів = 17985,38 грн.

Травень 2019 року: 2463,75 грн. х 0,01 х 699 днів = 17221,61 грн.

Червень 2019 року: 2463,75 грн. х 0,01 х 669 днів = 16482,49 грн.

Липень 2019 року: 2599,50 грн. х 0,01 х 638 днів = 16584,81 грн.

Серпень 2019 року: (2599,50 - 2010,05) грн. х 0,01 х 607 днів = 3577,96 грн.

Вересень 2019 року: 2599,50 грн. х 0,01 х 577 днів = 14999,12 грн.

Жовтень 2019 року: 2779,50 грн. х 0,01 х 546 днів = 15176,07 грн.

Листопад 2019 року: 2779,50 грн. х 0,01 х 516 днів = 14342,22 грн.

Грудень 2019 року: 2779,50 грн. х 0,01 х 485 днів = 13480,58 грн.

Січень 2020 року: 2658,75 грн. х 0,01 х 454 днів = 12070,73 грн.

Лютий 2020 року: 2658,75 грн. х 0,01 х 425 днів= 11299,69 грн.

Березень 2020 року: 1109,00 грн. х 0,01 х 394 днів= 4369,46 грн.

Квітень 2020 року: 1109,00 грн. х 0,01 х 364 днів= 4036,76 грн.

Травень 2020 року: 1109,00 грн. х 0,01 х 333 днів= 3692,97 грн.

Червень 2020 року: 1109,00 грн. х 0,01 х 303 днів = 3360,27 грн.

Липень 2020 року: 1159,00 грн. х 0,01 х 272 днів= 3152,48 грн.

Серпень 2020 року: 1159,00 грн. х 0,01 х 241 днів= 2793,19 грн.

Вересень 2020 року: 1159,00 грн. х 0,01 х 211 днів = 2445,49 грн.

Жовтень 2020 року: 1159,00 грн. х 0,01 х 180 днів = 2086,20 грн.

Листопад 2020 року: 1159,00 грн. х 0,01 х 150 днів = 1738,50 грн.

Грудень 2020 року: 1197,50 грн. х 0,01 х 119 днів = 1425,03 грн.

Січень 2021 року: 1197,50 грн. х 0,01 х 88 днів = 1053, 80 грн.

Лютий 2021 року: 1197,50 грн. х 0,01 х 60 днів = 718,50 грн.

Березень 2021 року: (1197,50 - 788,44) грн. х 0,01 х 29 днів = 118,63 грн.

Таким чином, усього з відповідача підлягає стягненню 71252,93 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2017 року по травень 2021 року у сумі 71252,93 грн. (сімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят дві грн. 93 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І.В.Боброва

Повне судове рішення складено 28.02.2022 року.