Справа № 464/8881/21
пр.№ 2/464/404/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2022 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Герасимович А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 48 612 грн. 92 коп. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригодита понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.08.2020 року о 21 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Липинського,48 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілями марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортні засоби «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 та «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , з вини відповідача, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2020 року. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно поліса № АР/0209365 від 03.04.2020 року, а тому страховою компанією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , розмірі 48 612 грн. 92 коп. З огляду на те, що відповідач спричинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, на підставі п.п. а) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить стягнути з відповідача вказану суму в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2020 року о 21 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Липинського,48 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілями марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортні засоби «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 та «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , з вини відповідача, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2020 року. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_1 , який 05.08.2020 року о 21.50 год. на вул. Липинського, 48 м.Львові, керуючи автомобілем марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду та який внаслідок інерційного руху зіткнувся з автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який також зупинився попереду, чим порушив 12.1, 13.1 ПДР України, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнуто судом з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови Сихівського районного суду від 30.10.2020 року провадження у справі №464/4423/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, матеріали адміністративної справи передано прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовий аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку, що у страховика виникає право на звернення до суду з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу за наявності таких умов: 1) страховик виплатив страхове відшкодування потерпілій особі; 2) водій є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; 3) винна особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, за змістом ст. 63 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно ст. 221, ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 та 130 КупАП.

Отже, вина особи учасника дорожнього руху у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та/або керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції (ст. 124 та ст. 130 КУпАП) може бути встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.

В обґрунтування вимог про стягнення шкоди в порядку регресу позивач посилається на те, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.10.2020 року у справі №464/4423/20.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови Сихівського районного суду м.Львова від 30.10.2020 року у справі №464/4423/20, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито, а матеріали адміністративної передано прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відомості про прийняте прокурором рішення матеріали справи не містять.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.10.2020 року вину відповідача у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння не встановлено.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляну на наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні вимог позивача відмовлено, то вимоги в частині стягнення із відповідача судового збору, також задоволенню не підлягають, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2022 року.

Головуюча