Справа № 199/816/22
(2/199/1221/22)
04 жовтня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Маляренко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання,-
Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.12.1996 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із довідкою №862 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 02.02.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач ОСОБА_5 , який є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_3 , проте з 31.05.2020 року не проживає, його речі у квартирі відсутні та місце його фактичного проживання його позивачу невідоме.
Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин більше року у вказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, тому позивачі просили суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 та зняти ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Позивачі у судове засідання не з`явилися, їх представник адвокат Окорський В.В. надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.12.1996 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів, на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).
Відповідач ОСОБА_5 є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 17.11.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Схвдного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Дніпро), актовий запис №138 (а.с.23).
Відповідач ОСОБА_5 із 12.02.1998 року зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №862 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління Дніпровської міської ради від 02.02.2022 року (а.с.25), однак із 31.05.2020 року не проживає у вказаній квартирі, що підтверджується актами обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , від 17.01.2022 року, 05.07.2022 року, складеного за участю мешканців сусідніх квартир та затверджених директором КП Жилсервіс №5 ДМР Файфер С.М. (а.с. 26, 80).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки, колишній чоловік позивача ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_5 не проживає у квартирі більше року, у зв`язку з його реєстрацією за вказаною адресою позивачі змушені нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
Крім того, слід зазначити, що вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку є неналежними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є самостійною та достатньою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню.
Судові витрати суд вважає покласти на сторону, яка їх понесла.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 319, 391, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
В іншій частині позову, - відмовити.
Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти
днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було
вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання
заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення
йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя