Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/113/22

30 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 року адвокат Круць В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доТзОВ «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського РНО Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Просить суд визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №96315, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінфорс», заборгованості за кредитним договором 1183494-А від 05.01.2021 року в розмірі 8295 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість направив на електрону адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та у відсутність позивача, а також зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи.

Представник відповідача ТзОВ «Фінфорс», а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського РНО Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. чи їх представники в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, про час і місце слухання справи вказані учасники повідомлені належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки представник відповідача та треті особи не повідомили, заяв про слухання справи у їх відсутності не поступало.

Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 30.06.2022 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Судом встановлено, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Грисюк О.В. видано виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №96315, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором 1183494-А від 05.01.2021 року в розмірі 8295 грн. 00 коп., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О.В. було відкрите ВП №66810325 (а.с.5, 8).

Як з`ясовано в ході судового розгляду, ОСОБА_1 не укладала жодних кредитних договорів з кредитними організаціями, тому нотаріально-посвідчений договір відсутній, відповідно позивач не отримувала жодних грошових коштів на її банківські рахунки, що начебто є предметом договору, не має доступу до електронного кабінету ТзОВ «Фінфорс».

У зв`язку з наведеним, 04.01.2022 року представником позивача на офіційну електронну адресу ТОВ «Фінфорс» було скеровано адвокатський запит №04-01/22-4 з вимогою надати наступні документи: 1) кредитний договір (номер та дата підписання невідомі), укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фінфорс»; 2) документ, що посвідчує підписання позичальником договору; 3) документ, що містить інформацію про номер банківського рахунку, його приналежність ОСОБА_1 , на який були перераховані позикові кошти, дата та час зарахування таких коштів; 4) вимогу про необхідність погашення боргу за кредитним договором, яка направлялася нотаріусом перед винесенням виконавчого напису нотаріуса з інформацією про надіслання її рекомендованим листом, з описом вкладення, поштовим повідомленням про вручення та докази її надсилання ОСОБА_1 (а.с.9, 10).

Однак, як перевірено судом, та не спростовано стороною відповідача, відповіді від ТзОВ «Фінфорс» позивачем чи її представником не отримано.

Суд констатує, що згідно з п.3 глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року та ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», необхідна наявність двох умов: 1) подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статею 87 Закону України «Про нотаріат» та пп.1.1, 1.2 п.1 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп.3.1 п.3 глави 16 Розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.5 п.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Таким чином, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, що визначено ст.88 ЗУ «Про нотаріат».

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувана, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню».

Судом перевірено, що спірний виконавчий напис, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., який зареєстровано у реєстрі за №96315.

З його змісту вбачається, що приватний нотаріус Грисюк О.В. пропонує звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором 1183494-А від 05.01.2021 року, укладеним нею із ТзОВ «СС ЛОУН», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 10.03.2021 року є ТзОВ «Фінфорс», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корп.«В», каб.508-2, заборгованість за кредитним договором 1183494-А від 05.01.2021 року.

Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.03.2021 року по 02.07.2021 року. Сума заборгованості складає 8295 грн. 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3500 грн. 00 коп; прострочена заборгованість за комісією 00 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 4795 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту 00 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за комісією - 00 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 00 грн. 00 коп.

За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача за домовленістю сторін.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, згідно виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за №96315 від 15.07.2021 року, становить 8295 грн. 00 коп. (а.с.8).

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до п.3.2 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Разом з тим, відсутня інформація про пред`явлення кредитором вимоги до боржника про погашення заборгованості.

Як перевірено судом, позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від кредитора і відповідно ОСОБА_1 не визнається розмір заборгованості, нарахованих ТзОВ «Фінфорс», в тому числі відсотків за користування кредитом, оскільки вона позбавлена будь-якої інформації зі сторони фінансової установи щодо кредитних зобов`язань. Також, оскільки кредитором не було надіслано позивачу лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором, вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «Фінфорс» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, нотаріусом, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її ОСОБА_1 , що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконала норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Із матеріалів справи вбачається, що засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відповідачем нотаріусу не надані. За відсутності засвідченої банком виписки з особового рахунку боржника нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису.

Встановлені в ході судового розгляду обставини не спростовані в судовому засіданні.

На переконання суду, за встановлених обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною.

Вищі судові інстанції акцентують увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 документально підтверджених судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача квитанції до прибуткового кассового ордера №13/01/22 від 13.01.2022 року, акту виконаних робіт від 13.01.2022 року, витрати на правничу допомогу склали 2500 грн. 00 коп. (а.с.14, 15).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового кассового ордера №13/01/22 від 13.01.2022 року.

Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за пред`явлення позову до суду та 496 грн. 20 коп. за подання заяви про його забезпечення, а всього судових витрат 1488 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №96315, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корп.«В», каб.508-2, заборгованості за кредитним договором 1183494-А від 05.01.2021 року в розмірі 8295 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корп.«В», каб.508-2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 1488 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього 3988 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 08.07.2022 року.