_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 523/2832/22
Провадження № 2/947/2219/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

при секретарі судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою АТ «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 року представник позивача АТ «Альфа-Банк» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 176 709 грн. 57 коп.

В обгрунтування своєї позовної заяви представник позивача зазначає наступне.

Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

07.06.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_1 , надалі за текстом - «Позичальник» уклали договір кредиту №06/95/79 (надалі за текстом - Кредитний договір).

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»).

Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 54 000,00 євро.

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.11.2021 року має заборгованість, а саме:

- Сума заборгованості за кредитом 167 521,27 грн.,

- Сума заборгованості за відсотками 9188,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 лютого 2022 року зазначена позовна заява передана судді Малиновському О.М.

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, що отримано судом 10 травня 2022 року, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. В обґрунтування заявлених позовних позивач посилається на наступні обставини.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 01.06.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву відповідно до якого вказав, що дійсно, 07.06.2006 р. між Акціонерним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (відповідачем) був укладений договір кредиту №06/95/79, за умовами якого відповідач отримала 54000 євро зі сплатою 10,5% річних згідно графіку погашення до 07.06.2011 р.

05.05.2008 р. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору кредиту №06/95/79 від 07.06.2006 р. сторони погодили внести до кредитного договору зміни, виклавши п. 2.3, 2.4. та 2.5 у новій редакції, зокрема передбачивши, що днем повернення кредиту вважається день зарахування на рахунок банку суми заборгованості до досягнення за позичковим рахунком нульового залишку. ОСОБА_1 справно сплачувала проценти та тіло кредиту з 2006 року

У 15.10.2019 р. змінився кредитор з Укрсоцбанку на АТ «Альфа-банк».

У жовтні 2019 р. відповідачка отримала поштою копію листа від Укрсоцбанку про зміну кредитора та необхідності погашати заборгованість по КД №06/95/79 необхідно на користь АТ «Альфа-банк» на номер рахунку: НОМЕР_1 /

24.01.2022 р. АТ «Альфа-банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до якої був долучений розрахунок вимог банку, в якому зазначено, що 18.12.2012 р. відповідач нібито отримав 256 083,10 грн. (при цьому відсутній розрахунок з 2006 р., посилання на договір чи якусь допугоду) та сплачувала заборгованість до 08.11.2019 р.

При цьому у відповідача в наявності збережені квитанції про сплату на користь банку з 08.11.2019 р. по 06.08.2021 р. згідно до яких ним сплачена заборгованість на суму 17088 грн. 00. І це тільки ті платежі, що були підтверджені банківськими квитанціями про сплату, що збереглись у відповідача.

До цього часу відповідачу не є відомим ні графік платежів, ні історія платежів. Так, 17.01.2020 р. та 26.01.2021 р. відповідач зверталась до АТ «Альфа-банк» із запитами про надання інформації про історію заборгованості та графік платежів залити додаються), однак жодного разу відповіді не отримала.

Відповідач вважає, що така реакція банку є недопустимою по відношенню до створює непорозуміння та підстави недовіри до кредитора.

Приймаючи до уваги те, що розрахунок заборгованості починається з 2012 р., а не з 2006 р., а також те, що 16 платежів на погашення заборгованості з листопада 2019 р. взагалі були приховані з боку банку, вимоги банку в частині суми заборгованості вважає необгрунтованими, такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач готова і в подальшому виконувати умови кредитного договору, однак після звірки взаєморозрахунків з банком за весь період з моменту укладення договору кредиту.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так судом встановлено, що Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

07.06.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_1 , надалі за текстом - «Позичальник» уклали договір кредиту №06/95/79 (надалі за текстом - Кредитний договір).

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»).

Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 54 000,00 євро.

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.11.2021 року має заборгованість, а саме:

- Сума заборгованості за кредитом 167521,27 грн.,

- Сума заборгованості за відсотками 9188,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Проте, згідно з наданими відповідачем квитанціями вбачається,, що позивачка сплатила заборгованість у розмірі 17088 грн., у зв`язку з чим, стягненню підлягає сума заборгованості за кредитом 150433,27 грн. та 9188,30 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином-ст.599 ЦК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нараховано неустойку.

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту з відповідача слід стягнути заборгованість по кредиту та заборгованість за відсотками.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не з`явилась, доводів позивача не спростувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява АТ «Альфа-Банк» підлягає частковому задоволенню.

При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2241,08 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст..ст. 10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_3 , заборгованість у розмірі 159621 (то п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять одну) грн, яка складається з:

Сума заборгованості за кредитом 150433,27 грн.,

Сума заборгованості за відсотками 9188,30 грн.

Стягнути p ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ? на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, СДРПОУ - 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_4 , - витрати по сплаті судового збору у розмірі 2241 (дві тисячі двісті сорок одну) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.12.2022 р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Салтан Л. В.