Справа № 454/766/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самотійних вимог: Сокальського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити відомості з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу до лютого 2014 року. На момент знайомства ні позивачка, ні відповідач не перебували у шлюбі. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільні витрати.

Від спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька дитини був зроблений мамою дитини за своїм прізвищем, а ім`я та по батькові було записано за її вказівкою на підставі ч.1 ст.135 СК України.

Відповідач дитину не визнає, не зустрічається, не спілкується з нею та не бере участі у її вихованні. Матеріально не допомагає.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення мотивує наступним.

Він ніколи не проживав з позивачкою однією сім`єю, не вів з нею спільного господарства, не мав спільного бюджету, не ніс спільних витрат.

Іноді він допомагав позивачці по господарству. Інтимних відносин від з позивачкою не підтримував, оскільки внаслідок професійного захворювання та поважного віку не мав потреби в інтимній близькості. Тому він фактично не може бути біологічним батьком дочки позивачки.

Крім цього, до даних вимог встановлюється позовна давність строком 1 рік.

Враховуючи з обставин викладених у позові позивачка вважала відповідача батьком дитини з моменту її народження, однак, протягом 8 років не вживала жодних дій для встановлення батьківства, хоча не мала жодних перешкод для таких дій.

Вважає, що позивачка пропустила всі строки звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.05.2021р. у даній справі було призначено судову медико-генетичну експертизу, проведення якої доручено Львівському обласному бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою від 25.06.2021р. відновлено провадження у справі.

Ухвалою від 19.10.2021р. призначено судову медико-генетичну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи.

В той же час, з метою недопущення затягуванню розгляду справи суд дійшов висновку, що розгляд даної справи слід проводити у відсутності представника відповідача - адвоката Музики А.Б.

Представник третьої особи Сокальського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Матір`ю дитини записана ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_4 .

Згідно відповіді на адвокатський запит Сокальським РВ ДРАЦС західногго міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) встановлено, що народження ОСОБА_3 зареєстровано у виконавчому комітеті Острівської сільської ради, відомості про батька внесені до актового запису відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою та третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Частиною другою статті 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до частини першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України).

Так, судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що запис відомостей про батька було зроблено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 140/2055/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі Калачова проти Росії від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

За клопотанням позивача у даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

З дослідженого висновку експерта №СЕ-19/114-21/19647-БД від 29.12.2021р. встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність даної події складає 99,9999%.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з цим, покликання відповідача на те, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки до даних вимог встановлюється позовна давність строком 1 рік спростовується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою чтвтті138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу

Частиною 3 статті 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Таким чином, для позовних вимог про визнання батьківства за позовом матір"ї дитини позовна давність не застосовується.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.03.2022р.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа: Сокальський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , , місце знаходження: м.Сокаль, вул.Міцкевича, 6 Червоноградського району Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина