печерський районний суд міста києва
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача-1: не з`явився,
відповідача-2: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ» (далі - відповідач-1, ТДВ «СК КИЇВ РЕ»), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з відповідача-1 на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 57 304,49 грн.; стягнути з відповідача-1 на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 22 291,00 грн., та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн., витрат по сплаті звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу у розмірі 1 500,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
07.10.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2021 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 19.08.2021 року.
19.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, в якій представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 01.12.2021 року.
01.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 26.04.2022 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 01.08.2022 року.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 08.11.2022 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 14.12.2022 року.
В судове засідання 14.12.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, у тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.
Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення останнім копій позовної заяви з додатками та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначені в позовній заяві адреси, проте, конверти повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачам на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останніх, проте, конверти повернулися із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а відповідачі про зміну адреси суд не повідомляли, то суд вважає, що ухвала суду відповідачам вручена.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиви відповідачі не подали, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у заяві від 01.12.2021 року.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а. с. 43).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.
Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.
На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ «СК КИЇВ РЕ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО1016245 від 15.05.2019 року, строком дії з 16.05.2019 року по 15.05.2020 року, страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., франшиза - 0 грн. (а. с. 10, 11).
Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Так, відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу від 01.11.2019 року вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу), завдану позивачу внаслідок пошкодження автомобіля Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 57 304,49 грн., а вартість відновлювального ремонту - 79 595,49 грн. (а. с. 18 - 23).
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Так, ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте останнє у порушення вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в установлений законом строк рішення про виплату страхового відшкодування позивачу не прийняло.
За таких обставин, у зв`язку з невиконанням ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» обов`язку щодо виплати страхового відшкодування з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 57 304,49 грн.
За приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до акту виконаних робіт (ремонт автомобіля) від 15.11.2019 року № 113160, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонту автомобіля Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 79 595,49 грн. (а. с. 39 - 40).
У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Отже, відповідальність страховика за полісом обмежується одночасно страховою сумою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).
Аналізуючи викладене, оскільки позивач отримала від ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» страхове відшкодування, якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем-2 у результаті ДТП, ОСОБА_2 в силу статті 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і страховою виплатою, яка нею одержана від страховика.
За таких обставин, з ОСОБА_2 на корись позивача підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу, що входить до ліміту відповідальності відповідача-1, а саме: 79 595,49 грн. (фактична вартість відновлювального ремонту) - 57 304,49 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу/частка відповідальності страховика), що становить 22 291,00 грн.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Належних, достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат відповідачі не надали.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи становлять 10 340,80 грн. та складаються з: судовий збір за подання позовної заяви - 840,80 грн.; витрати по сплаті звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу - 1 500,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з ТДВ «СК КИЇВ РЕ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 605,29 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 235,51 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію договору про надання правової допомоги № 12/11/19-ЮП-IL від 08.11.2019 року (далі - Договір про надання правової допомоги № 12/11/19-ЮП-IL від 08.11.2019 року), укладеного між адвокатом Конюшком Д.Б. (далі - Адвокат) та ОСОБА_1 (далі - Замовник, Клієнт); копію акту виконаних робіт № 1 від 27.02.2020 року відповідно до Договору про надання правової допомоги № 12/11/19-ЮП-IL від 08.11.2019 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера серії 12 ААМ № 497763 від 27.02.2020 року
Відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 27.02.2020 року відповідно до Договору про надання правової допомоги № 12/11/19-ЮП-IL від 08.11.2019 року, ОСОБА_1 (далі - Замовник) та адвокат Конюшко Д.Б. (далі - Адвокат), які разом іменуються Сторони, уклали цей акт про наступне: Адвокат виконав, а Замовник прийняв та оплатив юридичні послуги, а саме: юридична консультація Замовника - 1,0 година (сукупно) - 1 000,00 грн. (з розрахунку 1 000,00 грн. за 1 год.); вивчення документів, наданих Замовником щодо обставин заподіяння шкоди та розміру збитку - 1,0 година - 1 000,00 грн.; збирання доказів (отримання постанови суду від 06.06.2019 року та витягу з ЦБД МТСБУ щодо забезпеченості автомобіля Hundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та встановлення складу сторін деліктного зобовязання - 2,0 годин (сукупно) - 2 000,00 грн. (з розрахунку 1 000,00 грн. за 1 год.); підготовка та подання позовної заяви - 4,0 години - 4 000,00 грн. (з розрахунку 1 000,00 грн. за 1 год.).
Вказаний розрахунок відповідачами не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 8 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме, з ТДВ «СК КИЇВ РЕ» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5 759,20 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 2 240,80 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Також, з відповідача ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» на користь позивача на підставі ст. 22 ЦК України підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу у розмірі 1 500,00 грн. відповідно до акту надання послуг від 31.10.2019 року № 1556 (а. с. 38).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 9, 17, 22, 29, 36, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 133-141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 57 304 (п`ятдесят сім тисяч триста чотири) грн. 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 22 291 (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 00 коп.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ» на користь ОСОБА_1 7 418 (сім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 90 коп. у відшкодування судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 895 (дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 98 коп. у відшкодування судових витрат.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач-2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 16.01.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко