Провадження № 2/161/784/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/15877/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ТзОВ «Преміум лігал колекшн», ТзОВ «Ескроу Капітал», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати визнати недійсним договір про розірвання договору відступлення права вимоги між ОСОБА_2 і ТзОВ «Преміум лігал колекшн» від 28 липня 2021 року, посвідчений Грушицькою В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники третіх осіб, кожної зокрема, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заперечили проти задоволення позову

Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

14 квітня 2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 41-ЖК. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, банк надав позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 156 440,62 доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором за програмою «Нове житло», з цільовим призначенням - придбання у власність нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 131,9 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1146 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . З метою виконання зобов`язань за кредитним договором, 14.04.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого, в іпотеку банку передано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1146 га кадастровий номер :03:001:4138.

30 квітня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», за результатами відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом № UA-EA-2020-03-06-000035-b від 01.04.2020 укладено договір № GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Внаслідок чого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 41-ЖК від 14 квітня 2008 року.

18 травня 2020 року між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги № 2В. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» відступило, а ОСОБА_2 набув право вимоги за кредитним договором № 41-ЖК від 14 квітня 2008 року, щодо боржника ОСОБА_1 та за договором іпотеки, посвідченим 14 квітня 2008 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу (посвідчено 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за № 380).

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна - задоволено. Накладено арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:413. Заборонено ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) вчиняти будь-які юридично значимі дії щодо будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:413, в тому числі, але не виключно - відчужувати право вимоги щодо вищевказаного майна.

28 липня 2021 року між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_2 укладено договір про розірвання договору відступлення права вимоги. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, сторони домовились розірвати договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 14 квітня 2008 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу, посвідченим 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. за № 380. Сторони погодили, що з моменту нотаріального посвідчення даного договору про розірвання вищевказаний договір відступлення права вимоги втрачає свою чинність. Первісному кредитору перейшли всі права Нового кредитора за договором іпотеки, посвідченим 14 квітня 2008 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, що позивач просить суд визнати недійсним договір про розірвання договору відступлення права вимоги з підстав його фіктивності, відсутності достатнього обсягу цивільної дієздатності, а також всупереч дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Такий правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину.

«Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину». Таку правову позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу № 903/439/18.

Основними ознаками фіктивного правочину є:

-введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників;

-свідомий намір невиконання зобов`язань договору;

-приховування справжніх намірів учасників правочину.

Тобто, укладаючи договір, його сторони не бажають виникнення, зміни, припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін такого правочину не збігається з їх внутрішньою волею.

Позивачем взагалі не наведено та не обґрунтовано обставин, які свідчили б про спільний та одночасний намір ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_2 не виконувати зобов`язання за оспорюваним договором про розірвання договору відступлення права вимоги, не доведено факту приховування справжніх намірів учасників правочину.

Всі судження ОСОБА_1 зводяться до факту «суперечності умов укладеного договору» для інтересів ОСОБА_2 . При цьому, в своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ситуація з ОСОБА_2 щодо продажу житлового будинку та отримання грошових коштів в рівних частинах «зайшла в глухий кут».

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , покликаючись на дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, взагалі не обґрунтував наявність всіх підстав, передбачених п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зокрема, що

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

-таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

Крім того, п. 3 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлена заборона відступлення (відчуження) саме кредитними установами на користь (у власність) іншої особи прав вимоги до позичальників саме за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту.

Однак, за наслідками укладення 28 липня 2021 року між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_2 договору про розірвання договору відступлення права вимоги, до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», фактично, повернулось право вимоги за договором іпотеки, посвідченим 14 квітня 2008 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу. Однак, не право вимоги за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, щодо укладення 28 липня 2021 між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_2 договору про розірвання договору відступлення права вимоги, суд звертає особливу увагу, що ухвала суду від 14 липня 2021 року про забезпечення позову не набрала законної сили. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що станом на 28 липня 2021 року ОСОБА_2 був достовірно повідомлений про наявність такої ухвали та встановлені нею заборони.

Внаслідок чого, жодна обставина, на яку ОСОБА_1 посилався як на підставу визнання договору про розірвання договору відступлення права вимоги від 28 липня 2021 року, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи судом по суті. Такі твердження позивача є лише його особистими судженнями, та довільним трактуванням положень чинного законодавства.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, , ст.ст. 256 - 259, 264 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову до ОСОБА_2 , треті особи ТзОВ «Преміум лігал колекшн», ТзОВ «Ескроу Капітал», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко