Справа № 495/7939/22
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 жовтня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про припинення зобов`язання, шляхом передання відступного дійсною, та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору про припинення зобов`язання, шляхом передання відступного дійсною, та визнання права власності.

Відповідно до позовних вимог позивач ОСОБА_1 просила суд: Визнати дійсним договір про припинення зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по сплаті 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом передачі відступного: будівлі пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на будівлю пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 безвідсоткову позику у сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути позику до «10» липня 2022 року. У зв`язку із тим, що відповідач ОСОБА_2 не мав змоги повернути у встановлений договором позики строк грошові кошти, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 09 липня 2022 року було укладено додаткову угоду до договору позики від 10 лютого 2022 року, відповідно до умов якої було досягнуто згоди про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 погодилася на передачу їй ОСОБА_2 будівлю пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478, взамін сплати 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень за договором позики від 10 лютого 2022 року.

Оскільки взяті на себе зобов`язання щодо нотаріального посвідчення угоди відповідач не виконав, позивач звернулася до суду за захистом свого права.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але адвокат Царенко Олександр Олександрович, який діє в його інтересах надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, але надав до суду заяву відповідно до якої не заперечував щодо задоволення позовних вимог, та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до частини 3 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України (неявка у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам, встановив наступне.

10 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договір позики, відповідно до якого, позивач надала відповідачу ОСОБА_2 безвідсоткову позику у сумі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути позику до «10» липня 2022 року.

В підтвердження отриманих грошових коштів відповідач ОСОБА_2 10 лютого 2022 року написав розписку про отримання грошових коштів в сумі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень.

У зв`язку із тим, що відповідач ОСОБА_2 не мав змоги повернути у встановлений договором позики строк грошові кошти, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 09 липня 2022 року було укладено додаткову угоду до договору позики від 10 лютого 2022 року, відповідно до умов якої було досягнуто згоди про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 погодилася на передачу їй ОСОБА_2 будівлю пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478, взамін сплати 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень за договором позики від 10 лютого 2022 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2020 року (індексний номер витягу: 237042392), на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2019 року по справі №495/6776/18 відповідач ОСОБА_2 є власником будівлі пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку віж 03.02.2022 року (номер витягу НВ-022).

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Сторонами додатково встановлений порядок припинення зобов`язання боржника, шляхом передачі відступного у разі неможливості повернення основного зобов`язання у вигляді належного відповідачу нерухомого майна.

Право власності відповідача на зазначене в договорі про припинення зобов`язання переданням відступного від 09 липня 2022 року нерухоме майно підтверджене належними доказами у справі.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти розміром 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень, про що складена розписка. В обумовлені договором строки відповідач, як Позичальник, позику не повернув.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач у строк, зазначений у договорі позику не повернув, то зобов`язання припиняється шляхом передачі відступного, а саме: будівлі пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478, взамін сплати 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень за договором позики від 10 лютого 2022 року.

Згідно зі ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Відповідно до гл. 50 Цивільного кодексу України припинення зобов`язань може здійснюватися повністю або частково на підставах, передбачених законом або договором.

Письмовими доказами у справі підтверджений факт того, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов (ціна, передача у власність).

Суд виходить з того, що наявність вищенаведених характеристик відступного, як способу припинення зобов`язання, дозволяє боржнику замінити виконання власних зобов`язань виконанням шляхом переданням відступного у вигляді нерухомого майна, який конкретно не застерігався сторонами раніше при укладенні первісного договору. Отже сторони домовилися про припинення всіх зобов`язань за договором позики внаслідок надання відповідачем відступного, відповідно до умов Договору про припинення зобов`язання переданням відступного, оскільки предметом відступного, нарівні з грошима, можуть бути інше майно.

При цьому, позивач, сторона договору, підписавши Договір позики та Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, погодився отримати відступне у вигляді нерухомого майна.

На підставі ст.ст. 600, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-5, 10, 76-82, 95, 141, 258-259, 262-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору про припинення зобов`язання, шляхом передання відступного дійсною задовольнити.

Визнати дійсним договір про припинення зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по сплаті 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом передачі відступного: будівлі пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на будівлю пташника, загальною площею 1199,7 кв.м., житловою площею 1148,9 кв.м.; допоміжною площею, 50,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 2,2562 гектарів, з цільовим призначенням 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, за кадастровим номером :01:002:0478.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: