Справа № 342/574/22
Провадження № 2/342/400/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , та просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21.03.2011 в розмірі 10332,48 грн. та судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.03.2011 року, якою підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та «Тарифами Банку», які викладені на сайті Банку складають між нею та Банком Договір. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом, та її поінформовано про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. На підставі договору відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, розмір якого в подальшому збільшено до 13000,00 гривень. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив, що при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, що відповідає п.п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору. При укладенні договору сторони керувались ст.634 ЦК України. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти. Таким чином, зобов`язання за вказаним договором не виконала. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно 2.1.1.12.6 договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.12.11 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх зобов`язань. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.03.2022 року має заборгованість 10332,48 гривень, яка складається з наступного: 8340,56 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту; 8340,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 1991,92 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.

Згідно повідомлення Чернелицької селищної ради № 557 від 08.07.2022, отриманого на запит суду, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає по АДРЕСА_1 .

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У поданій позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме, шляхом направлення повісток про виклик в судове засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 21.03.2011 року між АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 13000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею 21.03.2011 року заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею і Банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві.

29.08.2011 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». В довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». До кредитного договору банк додав також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку .

На підставі вище вказаної заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на умовах, що зазначені в описаній Довідці.

Довідкою виданою АТ КБ «Приват Банк» стверджується, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було відповідачу надано наступні кредитні картки: дата відкриття 29.08.2011 року з терміном дії до 06/15 року; 11.06.2015 року з терміном дії до 08/17 року; 04.09.2017 року з терміном дії до 07/21 року; 21.09.2019 з терміном дії до 10/22 тип картки «Універсальна GOLD.

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , відповідачу був встановлений кредитний ліміт на кредитну карту, який в подальшому 27.11.2017 був збільшений до 13000грн., а 05.08.2021 зменшений до 0,00 грн.

З виписки за договором №б/н за період 29.08.2011 16.03.2022 встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, однак несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.03.2011, укладеним між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 14.03.2022 року відповідач має заборгованість 10332,48 гривень, яка складається з наступного: 8340,56 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту; 8340,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 1991,92 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не оспорювала умови кредитування та отримання нею встановленого банком розміру кредитного ліміту на кредитну картку.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем до позовної заяви додано підписану 29.08.2011 року відповідачем Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». В довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». До кредитного договору банк додав також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

З наведеного слідує, що відповідач була проінформована про запропоновані Умови та правила банківських послуг, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй банком кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості.

Судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 21.03.2011 в розмірі 10332 грн.48 коп. У зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп., що стверджується платіжним дорученням від 09.05.2022 року. Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 526, 527, 530, 610, 612, 615, 625, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 19, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 279, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - заборгованість за кредитним договором б/н від 21.03.2011 в розмірі 10332 грн. 48 коп. (десять тисяч триста тридцять дві гривні 48 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2481 грн. 00 коп. ( дві тисячі чотириста вісімдесять одну гривню 00 коп.) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д , м. Київ, 01001, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає по АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 05.09.2022.

Суддя: Федів Л. М.