Провадження № 2/679/369/2022
Справа № 679/782/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козійчук О.І., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (ТОВ «Фінфорс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97810 від 15 липня 2021 року,

встановив:

29 липня 2022 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козійчук О.І., до ТОВ «Фінфорс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В., про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97810 від 15 липня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Козійчуком О.І. зазначено:

15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в Реєстрі за №97810 від 15 липня 2021 року, про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості на загальну суму 16590 гривень,

11 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. відкрито виконавче провадження №67485782 щодо примусового виконання виконавчого напису за №97810 від 15 липня 2021 року та стягнення з позивача ОСОБА_1 суми у розмірі 16590 гривень, витрат ВП №67485782 у сумі 141 гривня 80 копійок та винагороди виконавця у сумі 1659 гривень,

тож, за виконавчим написом №97810 від 15 липня 2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є боржником перед ТОВ «Еквіфін Україна» за кредитним договором №133326-М від 23 листопада 2020 року, право вимоги за яким передано до відповідача ТОВ «Фінфорс», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 27 січня 2021 року, відповідно до якого з позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за період з 27 січня 2021 року по 02 липня 2021 року, яка становить суму у розмірі 16590 гривень: 7000 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту, 9590 гривень прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом,

17 листопада 2021 року в межах ВП №67485782 від 11 листопада 2021 року винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника позивача ОСОБА_1 ,

при цьому, примусове стягнення відбувається за виконавчим документом, що не підлягає виконанню, оскільки, виконавчий напис за №97810 від 15 липня 2021 року вчинено у сфері кредитних правовідносин, на підставі кредитного договору №133326-М від 23 листопада 2020 року, при цьому, позивач ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо укладання кредитних договорів в пружності нотаріуса,

до того ж, за змістом виконавчого напису за №97810 від 15 липня 2021 року не вбачається підтвердження факту направлення позивачеві ОСОБА_1 будь-якого повідомлення про наявність та розмір заборгованості, що також є порушенням процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса, у відповідності до положень ст.84 Закону України «Про нотаріат»,

крім того, документи, які підтверджують наявність грошових зобов`язань, заборгованості, а також, перехід права вимоги до ТОВ «Фінфорс», в матеріалах виконавчого напису відсутні,

у відповідності до положень ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом, і для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють нотаріальні написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст.87 Закону України «Про нотаріат»), при цьому, перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється КМ України,

однак, 22 лютого 2017 року Постанова КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, якою було внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, п.2) доповнено «Доповнити Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріального посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …», на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14), визнана не законною та не чинною,

і, у зв`язку з тим, що виконавчий напис за №97810 від 15 липня 2021 року вчинено у сфері кредитних правовідносин, тобто, у зобов`язаннях, що виникли на підставі кредитного договору №133326-М від 23 листопада 2020 року, останній, з причин здійснення на підставі скасованих норм законодавства, є таким, що не підлягає виконанню, крім того, позивач ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо укладення кредитних договорів в присутності нотаріуса.

29 липня 2022 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 29 липня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козійчук О.І., до ТОВ «Фінфорс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В., про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97810 від 15 липня 2021 року, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, та призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Козійчук О.І., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце проведення судового розгляду, до суду не з`явились, надавши відповідні заяви, щодо можливості проведення судового засідання за їх відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та наполягаючи на задоволенні останніх.

Відповідач ТОВ «Фінфорс», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового розгляду, до суду не з`явився, клопотань щодо відкладення судового засідання до суду не подав, у строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву, не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В., будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового розгляду, до суду не з`явився, клопотань щодо відкладення судового засідання до суду не надав, будь-яких пояснень до суду не скерував.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 15 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №97810, у відповідності до ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року (а.с.4), з позивача ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №133326-М від 23 листопада 2020 року, укладеним з ТОВ «Еквіфін Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 27 січня 2021 року, є ТОВ «Фінфорс», підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №133326-М від 23 листопада 2020 року, за період з 27 січня 2021 року по 02 липня 2021 року, у розмірі 16590 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7000 гривень та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 9590 гривень, тобто, у загальній сумі у розмірі 16590 гривень,

із постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2021 року (а.с.5) вбачається, що 11 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В., на підставі виконавчого напису №97810 від 15 липня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., відкрито виконавче провадження ВП №67485782 від 11 листопада 2021 року,

відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 11 листопада 2021 року (а.с.6) вбачається, що за ВП №67485782 від 11 листопада 2021 року, на підставі виконавчого напису №97810 від 15 липня 2021 року, розмір витрат виконавчого провадження, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 , складає суму у розмірі 141 гривня 80 копійок,

відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 11 листопада 2021 року (а.с.7) вбачається, що за ВП №67485782 від 11 листопада 2021 року, на підставі виконавчого напису №97810 від 15 липня 2021 року, основна винагорода, яка підлягає стягненню з позивача ОСОБА_1 , складає суму у розмірі 1659 гривень,

відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 листопада 2021 року (а.с.8) вбачається, що за ВП №67485782 від 11 листопада 2021 року, на підставі виконавчого напису №97810 від 15 липня 2021 року, з позивача ОСОБА_1 , що отримує дохід у ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», ухвалено рішення про здійснення відрахування боргу у розмірі 20 % від заробітку (доходу) до виплати загальної суми боргу у розмірі 16590 гривень,

із інформації Управляння нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) МЮ України «Щодо результатів розгляду запиту на отримання публічної інформації» за №ПІ-К-11-13/745/6.3 від 04 листопада 2021 року (а.с.9) вбачається, що нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. припинено з 02 листопада 2021 року, згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) №1633/6 від 02 листопада 2021 року «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.».

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Відповідно до ст.18 ЦК України, яка регулює захист цивільних прав нотаріусом, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом, що повністю узгоджується з приписами Закону України «Про нотаріат», якими передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, при цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється КМ України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Процедура вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст.39 Закону України «Про нотаріат»), а саме, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року та Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року.

Тож, безспірність наявної за боржником заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, однак, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»), що саме і підкреслено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року (справа №754/9711/14-ц), яка зазначає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Тож, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, про що зазначено у п.13 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, при цьому, факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого, оскільки, обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості встановлюються судом, відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів, що сформульовано у правовому висновку ВС України (постанова від 05 липня 2017 року справа №6-887цс17).

Водночас, чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця, проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу, і таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному ст.84 Закону України «Про нотаріат», про що зазначив Верховний Суд постанові від 13 жовтня 2021 року (справа №554/6777/17-ц).

Тож, відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, Постановою КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, внесено зміни, зокрема, п.2) доповнено «Доповнити Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріального посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …».

Однак, 22 лютого 2017 року Постанова КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнана не законною та не чинною, з моменту її прийняття.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б в повній мірі свідчили, або ж надавали підстави вважати, або ж можливість встановити наявність у боржника позивача ОСОБА_1 , на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, безспірної заборгованості перед стягувачем, зокрема, кредитний договір №133326-М від 23 листопада 2020 року, укладений між ТОВ «Еквіфін Україна» та позивачем ОСОБА_1 , а також, встановити наявність у відповідача ТОВ «Фінфорс» права вимоги за спірним кредитним договором.

І, враховуючи, що 15 липня 2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинив виконавчий напис №97810 від 15 липня 2021 року, у відповідності до ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, зміни до якого, внесені Постановою КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …», на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано не законними, з моменту прийняття, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. керувався нормами Переліку, які, за рішенням суду, були визнані не чинними.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01 (п.89), «Проніна проти України» (заява №63566/00 (п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04 (п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, в залежності від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії» (п.29), і, разом з тим, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, що, на думку суду, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97810 від 15 липня 2021 року, підлягає задоволенню, оскільки, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які, на момент вчинення виконавчого напису, на підставі рішення суду, були визнані не чинними.

Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням діючого ЦПК України, та задоволенням позовних вимог, беручи до уваги положення ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, за приписами яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.133 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України, і, відповідно, з огляду на конкретні обставини справи, складність провадження та надані адвокатом послуги за результатами розгляду, враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності, з урахуванням виконаної роботи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Фінфорс», на користь позивача ОСОБА_1 :

судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом, що становить суму у розмірі 496 гривень 20 копійок, згідно квитанції №1970-Н5МТ-НС2Р-МН57 від 29 липня 2022 року,

судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_1 при зверненні з заявою про забезпечення позову, до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що становить суму у розмірі 496 гривень 20 копійок, згідно квитанції №М23Р-МХС8-39ТТ-РРРС від 21 липня 2022 року,

витрати на професійну правничу допомогу, що становлять суму у розмірі 3000 гривень,

оскільки, суд прийшов до переконання щодо задоволення позову, визначені суми підтверджуються наданими до суду документами, знайшли своє відтворення у матеріалах цивільного провадження і, на переконання суду, будуть достатніми і справедливими у даному випадку, так як є співмірними із: складністю справи та виконаними/наданими адвокатом робами/послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання/надання відповідних робіт/послуг, обсягом виконаних/наданих адвокатом робіт/послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони, а також, публічним інтересом до справи.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76 - 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козійчук О.І., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (ТОВ «Фінфорс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №97810 від 15 липня 2021 року, задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №97810 від 15 липня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», заборгованості за кредитним договором №133326-М від 23 листопада 2020 року, укладеним між ТОВ «Еквіфін Україна» та ОСОБА_1 , в сумі 16590 (шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», на користь ОСОБА_1 :

судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок

витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень,

а всього суму у розмірі 3992 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , місце знаходження: 01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, 4/6, корпус В, кабінет 508-2.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, місце знаходження: 29000, місто Хмельницький, вулиця Свободи, 22, офіс 1.

Повне судове рішення складено: 29 вересня 2022 року.

Суддя: