Справа № 274/544/22 Провадження № 2/0274/763/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
08.08.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
доСеменівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є Н.В. Семенюк,
провизнання права власності,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом, у якому просять визнати за кожним з них право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вони успадкували цей будинок після смерті матері, проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок не можуть отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину та оформити право власності.
Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.02.2010 р.
ОСОБА_1 є дочкою, а ОСОБА_2 сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.09.1958 р., свідоцтвом про шлюб від 13.11.1976 р., довідкою від 19.07.2022 р. та постановами від 12.08.2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської держаної нотаріальної контори Є.С. Пшеничної.
Таким чином, зважаючи на статті 524, 525, 527 та 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на момент смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є її спадкоємцями першої черги за законом
З довідки від 19.07.2022 р. та постанов від 12.08.2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської держаної нотаріальної контори Є.С. Пшеничної випливає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 прийняли спадщину ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_3 , у тому числі права власності останньої.
Між тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постановами від 12.08.2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської держаної нотаріальної контори Є.С. Пшеничної було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в 1/3 частці на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у документа, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на цей будинок.
Як свідчить технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 07.07.2021 р., цей будинок було побудовано у 1955 р., а господарські будівлі і споруди до нього побудовані у 1962 р., 1969 р. та 1970 р.
За записами погосподарської книги за 1996 2000 рр. ОСОБА_3 була головою двору за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведене у попередніх двох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючого документа на нього не оформила та права власності не зареєструвала.
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджував б право власності ОСОБА_3 на цей будинок, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями за законом ОСОБА_3 , які прийняли спадщину (до яких перейшли права та обов`язки ОСОБА_3 , зокрема, щодо будинку), не можуть отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на частки будинку.
Частиною другою статті 12 Закону України "Про власність", який був чинним на момент прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини від ОСОБА_3 , передбачалось, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули як спадкоємці за законом, які прийняли спадщину, право власності на 1/3 частку кожний на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проте не можуть оформити за собою це право, тобто наявні законні підстави для визнання за нею цього права.
Враховуючи викладене, Суд задовольняє позов.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут