Справа № 752/5076/21
Провадження № 4-с/752/144/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Глосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, заінтересована особа: ОСОБА_3 , суд

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року заявник звернувся до суду із скаргою і просить визнати неправомірною постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 від 02 лютого 2021року, у виконавчому провадженні №66165504, за виконавчим листом №752/5076/21 від 16 липня 2021 року та зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожню Тетяну Андріївну скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 від 02 лютого 2021року, у виконавчому провадженні №66165504, за виконавчим листом №752/5076/21 від 16 липня 2021 року.

Посилається на те, що 22 липня 2021 року на підставі виданого Голосіївським районним судом м.Києва виконавчого листа в справі № 752/5076/21 було відкрито виконавче провадження № 66165504 про стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку/доходу/ на користь ОСОБА_3 , починаючи з 19 лютого 2021 року і до завершення навчання, але не більше ніж до 23 років.

15 грудня 2021 року ним отримано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яку вважає незаконною та такою, що порушує його права.

Так, на час відкриття виконавчого провадження № 66165504 на виконанні знаходилося ще одне виконавче провадження № АСВП № 63468914 від 03 листопада 2020 року про стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини, яке виконується інши деравним виконавцем Полінським В.А.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Таким же чином регламентоване дане патання і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України № 2832/5 від 29 вересня 2016 року.

Законом встановлено, що після відкриття першого виконавчого провадження всі наступні виконавчі провадження виконуються тим же виконавцем, у даному випадку державним виконавцем Полінським В.А.

Таким чином державний виконавець Задорожна Т.А. винесла постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02 лютого 2021 року всупереч встановленого порядку та у спосіб не передбачений законом, в зв`язку з чим постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Крім того, розрахунок заборгованості має проводитися щомісячно та повідомлятися боржник.

Однак державний виконавець не повідомив його про наявність заборгованості, а протягом березня 2021 року - липня 2021 року він сплачував аліменти на утримання сина добровільно.

В довідці-розрахунку заборгованості вказується сума боргу 43 276, 50 грн., в той час, коли ним було сплачено 28 951. 00 грн., тобто розрахунок є необґрунтованим.

Також зазначив, що виконавче провадження було відкрито 22 липня 2021 року, тобто з дня пред`явлення виконавчого листа до виконання не було встановлено наявності заборгованості понад чотири місяці, а розрахунок не містить фактичних даних та ґрунтується на припущеннях, в зв`язку з чим оскаржувана постанова є передчасною та необґрунтованою.

Посилається, що він добровільно здійснює платежі по сплаті аліментів, а обмеження його права керування транспортними засобами є неспівмірним та невиправданим, оскільки він обмежений використовувати транспортний засіб для отримання доходу та виконання повноважень за місцем роботи.

З урахуванням цього вважає постанову державного виконавця неправомірною і просить задовольнити скаргу.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали скаргу та просили суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. Пояснили, що оскаржувана постанова порушує право на працю, оскільки ОСОБА_1 працює водієм ТОВ «ЕСТЕПРОМ» та протягом тривалого часу позбавлений працювати та отримувати заробітну плату.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02 липня 2021 року з заявника стягнуті аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку / доходу/ на користь ОСОБА_3 , починаючи з 19 лютого 2021 року і до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Постановою головного державного виконавця Задорожної Т.А від 22 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66165504.

02 грудня 2021 року головним державним виконавцем Задорожною Т.А. складено розрахунок заборгованості по аліментах, відповідно до якого загальний розмір зборгованості станом на 30 листопада 2021 року становить 43 276, 00 гр.

Розмір заборгованості обчислений відповідно до ч.2 ст.195 СК України - виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Постановою головного державного виконавця Задорожної Т.А від 02 грудня 2021 року встановлено тимчасове обмеження відносно ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

/ а.с. 71, 76, 86 /

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, підставою для встановлення тимчасових обмежень відносно ОСОБА_1 державним виконавцем зазначено виключно наявність заборгованості зі сплати аліментів, жодного іншого мотивування необхідності та доцільності встановлення таких обмежень державним виконавцем не наведено.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 19.01.2022 року працює в ТОВ «ЕСТЕПРОМ» на посаді водія експедитора згідно наказу, що підтверджується довідкою ТОВ «ЕСТЕПРОМ» від 16.08.2022 року (т.2, а.с.116), тобто рівень його доходу залежить від наявності у нього права на керування транспортними засобами, що державним виконавцем не було враховано при винесенні оскаржуванної постанови.

Згідно з п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування вжитих тимчасових обмежень, оскільки порушення прав заявника у виконавчому провадженні було доведено під час розгляду справи.

Керуючись ст. 19, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 від 02 лютого 2021року, в межах виконавчого провадження №66165504.

Скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 від 02 лютого 2021року, в межах виконавчого провадження №66165504.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2022 року.

Суддя: К.В. Машкевич