Провадження №: 6/755/478/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України про розстрочення виконання судового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрат частини заробітної плати,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрат частини заробітної плати.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні працівника в розмірі 83478 гривень 42 копійки та компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 7662 гривні 37 копійок, а всього на загальну суму 91 140 (дев`яносто одна тисяча сто сорок) гривень 79 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 911 гривень 40 копійок.

23 червня 2022 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року залишено без змін.

11 липня 2022 року Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України, в особі директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України Куліш В.М., звернулось до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду на десять місяців з 01 серпня 2022 року до 01 травня 2023 року шляхом сплати заборгованості в розмірі 91 140 гривень 79 копійок, присудженої до сплати підприємству за рішенням суду, щомісячними рівними частина по 9114,08 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні просив заяву задовольнити та розстрочити виконання рішення суду у спосіб, визначений у заяві поданій до суду, посилаючись, як підставу, скрутне матеріальне становище підприємства, яке на даний час не може в повній мірі здійснювати свою господарську діяльність, пов`язану з туристичним та готельним бізнесом, за наявності форс-мажорних обставин - військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою ведення военного стану, ці обставини підтверджено Торгово-промисловою палатою України в листі від 28 лютого 2022 року за вих.№2024/02.0-7.1 та безпосередньо стосується всіх суб`єктів господарювання.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні висловили свої заперечення щодо задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення, які викладено у письмових запереченнях, приєднаних до справи, наголосили, що судом розглядався трудовий спір та задоволено вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства, протягом тривалого часу підприємство не виплачувало заборгованість, що стало підставою звернення позивача до суду, на даний час відповідачем формально подана заява про розстрочення виконання судового рішення без долучення будь-яких доказів які підтверджують дійсний фінансовий стан підприємства, відсутність доходів на покриття виплати заробітної плати та відсутність клієнтів в готелі, в свою чергу позивач просила врахувати, що є одинокою матір`ю, самостійно забезпечує свою дитину, не має постійних стабільних доходів, тому не погоджується отримувати заборгованість, присуджену за рішенням суду, шляхом виплати частками на протязі десяти місяців.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши наведені відповідачем підстави для розстрочки виконання судового рішення та долучені до заяви докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п`ятої статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи-тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанціях, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 року по справі за № 813/8842/13-а «підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини».

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Вказана вище правова позиція є відображенням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 р. у справі № 796/43/2018.

Заявник, вимагаючи розстрочення виконання рішення, посилається на такі обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у даній справі, а саме: Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України як юридична особа перебуває в тяжкому фінансовому стані, не має можливості в повній мірі здійснювати свою господарську діяльність, яка пов`язана з туристичної сферою та готельним бізнесом, що є взаємопов`язаним, на даний час трудовий колектив переведено на неповний робочий час, не в повній мірі та нерегулярно працівникам підприємства виплачується заробітна плата, тому присуджена за рішенням суду заборгованість є значної сумою та не може бути виплачена одноразовим платежем.

Крім того, у заяві міститься посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 де ТПП засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.

Разом з тим, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15 липня 2014 року № 40(3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, при вирішенні заяви сторони у справі про відстрочення виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Крім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувана.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вищенаведені заявником обставини не є підставою для відстрочення виконання рішень в розумінні статті 435 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що необхідність виконання рішення суду зумовлює фактичне припинення роботи установи, в тому числі зменшення доходів, суд оцінює критично, оскільки заявником не надано доказів про наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними обставинами та наявністю заборгованості по заробітній платі. Також боржником не підтверджено належними та допустимими доказами настання покращення фінансового стану установи за період відстрочки, яке призведе до виконання судового рішення на користь стягувана.

Крім того, слід звернути увагу, що спірні правовідносини між сторонами тривають понад 2 роки. Станом на день розгляду заяви відомостей про виконання частково рішення суду не надано.

Наведені обставини свідчать про довготривалість цих правовідносин, а тому відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, повторно призведе до порушення прав та законних інтересів стягувана ОСОБА_1 , що суперечитиме принципу обов`язковості виконання судових рішень та принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України про розстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з відсутню належних та допустимих доказів, які мали підтвердити позицію заявника та враховані суду при вирішення питання розстрочки виконання судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статями 260,261,435,353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України, в особі директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України Куліш В.М., про розстрочення виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я