Провадження №2/760/1892/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є донькою відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між її батьками розірвано, вона проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. На утриманні матері також перебувають двоє малолітніх дітей, їх сім`я перебуває на обліку, як малозабезпечена сім`я. З 01 вересня 2019 року вона навчається на денній формі навчання на факультеті природничо-географічної освіти та екології Національного педагогічного університету імені М,П, Драгоманова, термін навчання по 30 червня 2023 року. Також зазначила, що має проблеми зі здоров`ям, що потребує додаткових витрат для поліпшеного харчування, придбання контактних лінз та спеціальних засобів для догляду за шкірою. Батько проживає окремо, офіційно працевлаштований в Київській міськiй філії ПАТ "Укртелеком". Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2012 року, ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо неї. Оскільки вона потребує додаткового матеріального утримання від свого батька і він має можливість надавати допомогу, проте добровільно цього не здійснює, позивач звернулася до суду з указаним позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

Шлюб між батьками позивач розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 19.07.2005 року.

Позивач проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109/Б-1247 від 22.07.2021 року.

На утриманні матерi позивача також перебувають ще двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки №11/35-224 від ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та їй призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Батько позивача проживає окремо.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2012 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 , а також стягнуто з нього аліменти на корить ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2012 року і до її повноліття.

З 01 вересня 2019 року ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання на факультеті природничо-географічної освіти та екології Національного педагогічного університету імені М,П, Драгоманова, термін навчання по 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою №83 від 08 липня 2021 року, а також копією студентського квитка.

Згідно довідки про доходи №1019 від 29.12.2020 року, виданої Національним педагогічним університетом імені М,П, Драгоманова, у ОСОБА_1 доходи відсутні.

Відповідно до довідки про доходи від 29.12.2020 року, виданої ТОВ «Мультимедійне видавництво Стрельбицького», ОСОБА_6 працює на посаді головного бухгалтера, загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року становить 11038, 30 грн.

Крім того, відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого шкірно-венерологічного відлуння для підлітків №1209 від 10 липня 2017 року, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу акне, середня ступінь важкості.

Консультаційним висновком лікаря-офтальмолога Київської міської офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 03 квітня 2018 року було рекомендовано носити окуляри (контактні лінзи).

Дитячою клінічною лікарнею № 8 Шевченківського району м. Києва 23 березня 2018 року було поставлено діагнози: хронічний поверхневий гастрит, дуодено-гастральний рефлюкс, функціональні розлади жовчного міхура за гіпотонічним типом, вегето-судинна дисфункція по гіпотонічному типу.

Таким чином, позивач має проблеми зі здоров`ям, що потребує додаткових витрат для поліпшеного харчування, придбання контактних лінз та спеціальних засобів для догляду за шкірою.

Оскільки ОСОБА_1 потребує додаткового матеріального утримання від свого батька і він має можливість надавати допомогу, проте добровільно цього не здійснює, позивач звернулася до суду з указаним позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Враховуючи денну форму навчання ОСОБА_1 у навчальному закладі, відсутність у неї джерела доходів, суд приходить до висновку про те, що позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зі слів позивача, відповідач працює та має заробіток. Відповідач жодним чином не спростував наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 , яка досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, суд прийшов до висновку, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року і до припинення нею навчання, тобто до 30 червня 2025 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 09 червня 2021 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч.1 ст.355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст.273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.2 ст.273 ЦПК України).

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова