07.09.2022 Провадження №2/389/684/21
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 3,9085 га з кадастровим номером :02:002:0452 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в порядку спадкової трансмісії замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 . Просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34042263 від 27 лютого 2017 року, видане державним реєстратором Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Джулай Світланою Володимирівною; скасувати запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19208053 від 23 лютого 2017 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер №:02:002:0452 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2016 у справі ЄУН 389/2103/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано за нею право на отримання земельної частки (паю) із земель, які перебувають у колективній власності АТ «Україна», площею 4,89 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області відповідно до втраченого Сертифікату серії КР №014875 на право на земельну частку (пай) виданого ОСОБА_5 районною державною адміністрацією Кіровоградської області 14.05.1996 року в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своє право на отриману таким чином у власність земельну ділянку кадастровий номер №:02:002:0452 ОСОБА_2 оформила належним чином: замовила і виготовила технічну документацію та зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записом № 19208053 від 23.02.2017 своє право власності на земельну ділянку кадастровий номер №:02:002:0452.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.08.2021 рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2016 скасоване та відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову, тобто скасований правовстановлюючий документ. З метою відновлення свого порушеного права на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 , позивач звернулася до суду з даною позовною заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34042263 від 27 лютого 2017 року, видане державним реєстратором Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Джулай Світланою Володимирівною та скасування запису про реєстрацію права власності.

На підставі вищевикладеного правомірно постає питання спадкування майна діда позивача по батьковій лінії - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так як її батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя постійно був зареєстрований і проживав за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_5 на день ного смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , до спливу 6-місячного строку, як спадкоємець першої черги не відмовився від прийняття спадщини, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину після батька ОСОБА_5 . Серед інших спадкоємців першої черги, хто був зареєстрований з дідом на момент його смерті, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в живих немає. Щодо єдиного живого спадкоємця першої черги - сина покійного ОСОБА_3 , то він не заперечує отримання позивачем у спадок цього майна. В порядку спадкової трансмісії, визначеної ч. 1 ст. 1276 ЦК України, до позивача, як спадкоємця ОСОБА_4 переходить право на прийняття належної йому частки спадщини. Саме тому, як єдина спадкоємиця першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 звертається до суду з цим позовом, в якому також просить суд визнати за нею в порядку спадкової трансмісії право власності на спадкове майно після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді земельної ділянки цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,91 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що належала спадкодавцеві ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №039045.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомили і від них не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та матеріали справи ЄУН 389/2103/16-ц, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2016 у справі ЄУН 389/2103/16-ц визнано за ОСОБА_2 право на отримання у власність земельної частки (паю) із земель, які перебувають у колективній власності АТ «Україна», площею 4,89 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області відповідно до втраченого Сертифікату серії КР №014875 на право на земельну частку (пай) виданого ОСОБА_5 Знам`янська районною державною адміністрацією Кіровоградської області 14.05.1996 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 168672864 від 30.05.2019, на підставі розпорядження «Про затвердження окремими громадянами технічної документації із землеустрою» виданого Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 22.02.2017 за № 46-р, ОСОБА_2 23.02.2017 зареєструвала право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:002:0452 площею 3,9085 га яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, номер запису про право власності 19208053. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:34042263 від 27.02.2017, ОСОБА_8 , Суботцівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградська області.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.08.2021 рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2016 скасоване та відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення та не була оскаржена в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Згідно зі ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Положенням ч.3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

За змістом наведеної правової норми в чинній редакції (яка діє на час ухвалення судового рішення в цій справі), на відміну від положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, на даний час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Викладене дає підстави для висновку про те, що на час ухвалення судового рішення, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права вказаний Закон не передбачає, тому доводи позивача про належність застосування саме такого способу судового захисту, який у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати відновлення порушеного права позивача судом відхиляються, а тому у цих правовідносинах така позовна вимога не може підлягати задоволенню.

Разом з тим, виходячи з викладеного, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності є в даному випадку правомірним та ефективним способом захисту права, тому в даній частині позов підлягає задоволенню. Суд враховує те, що ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0452 на підставі розпорядження «Про затвердження окремими громадянами технічної документації із землеустрою» виданого Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 22.02.2017 за № 46-р, яке видане в процесі виконання рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2016 яким визнано за ОСОБА_2 право на отримання у власність земельної частки (паю). І хоча розпорядження «Про затвердження окремими громадянами технічної документації із землеустрою» від 22.02.2017 за № 46-р не скасоване, скасоване саме рішення суду, на підставі якого видане таке розпорядження.

Щодо визнання права власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкової трансмісії, суд визначає наступне.

ОСОБА_5 на підставі рішення Знам`янської районної державної адміністрації № 142-р від 04.04.1996 отримав сертифікат серії КР №014875 на право на земельну частку (пай) розміром 4,89 га. Помер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до витягу із погосподарської книги №8 на 2006-2010 роки та б/н на 2011-2015 роки Дмитрівської сільської ради встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_5 разом з ним був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 син ОСОБА_4 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги спадкування, який прийняв спадщину є ОСОБА_4 .

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Інформаційних довідок зі спадкового реєстру та наданої копії спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася донька ОСОБА_1 . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.02.2021 за ОСОБА_9 визнано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Теплякова В.М. від 20.08.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,91 га кадастровий номер :02:000:0452, яка належала ОСОБА_5 батьку спадкодавця, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власних спадкоємців в разі, якщо спадкоємець помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, до закінчення визначеного законом строку у шість місяців.

В даному випадку спадкова трансмісія не може застосовуватися, так як батько позивача прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше ніж через п`ять років після смерті спадкодавця. В даному випадку спадкування відбувається на загальних засадах, а не в порядку спадкової трансмісії.

Згідно статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат», підп.4.14.-4.15, 4.18, 4.20 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та того, що в даний час позивач у позасудовому порядку не може зареєструвати право на спадщину на земельну ділянку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати на правничу допомогу позивачем не підтверджені. Представником позивача наданий лише попередній розрахунок очікуваних судових витрат, відповідно до якого судові витрати складаються із судового збору в розмірі 908 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, що не є достатнім доказом витрат на професійну правничу допомогу саме в такому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 273, 280-288, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 34042263 від 27 лютого 2017 року, видане державним реєстратором Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Джулай Світланою Володимирівною та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0452.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:002:0452, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , який успадкував земельну ділянку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 .

В задоволенні вимог про скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкової трансмісії відмовити.

Сплачений при подачі до суду судовий збір в розмірі 908 гривень та витрати на правничу допомогу віднести на рахунок позивача.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

.

Суддя В.В. Український