ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 396/236/21

провадження № 22-ц/4809/216/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дмитрух Дмитро Миколайович;

відповідач: Глодоська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, інтерси якої представляє адвокат Єльнікова Наталія Олександрівна;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дмитрух Дмитро Миколайович на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2021 року, у складі головуючого судді Русіної А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про поновлення її на роботі та виплату їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 05 січня 2015 року розпорядженням №001-р/0204 її було прийнято на посаду касира-податківця Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується записом № 7 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

20 листопада 2020 року вона була ознайомлена з розпорядженням голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 20.11.2020 №188-к «Про можливе вивільнення працівників Глодоської сільської ради».

Дата можливого вивільнення у розпорядженні не була вказана і вона вжала, що воно має відбутися через два місяці, згідно чинного законодавства.

Проте, 21.01.2021 вона не булла звільнена із займаної посади, а тому вважала, що термін зазначеного повідомлення сплив і продовжувала працювати.

Проте, 29 січня 2021 року її ознайомили із розпорядженням голови Глодоської сільської ради від 29.01.2021 № 19-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та видали трудову книжку із записом про звільнення на підставі ст. 49-2 КЗпП України.

Вважала, що її незаконно звільнено з роботи, оскільки в розпорядженні про звільнення та в записі в трудовій книжці йде посилання на ст. 49-2 КЗпП України, яка чинним трудовим законодавством не передбачена як підстава для звільнення.

Крім того, до складу новоутвореної Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, вибори до якої відбулися 25.10.2020, увійшли території інших ліквідованих сільських рад, внаслідок чого структура апарату сільської ради змінювалася: одні посади скорочувалися, інші вводилися.

Вказувала, що відповідачем в січні 2021 року були створені нові комунальні установи, але іншу роботу в Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, чи у створених нею комунальних установах їй не було запропоновано.

Позивач просила:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 19-к від 29 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити її на роботі в Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області на посаді касира-податківця з 29 січня 2021 року;

стягнути з Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області середній заробіток за час вимушеного прогулу при звільненні за період з 29.01.2021 по 26.02.2021 у розмірі 10 786,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним її звільненням, позивач розраховувала таким чином: 539,30 грн. (розмір середньоденного заробітку) х 20 робочих днів = 10 786,00 грн.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вважає її звільнення незаконним і таким, що не ґрунтується на нормах трудового законодавства.

Вказує, що відповідач (роботодавець) зобов`язаний був запропонувати їй всі вакансії, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Посилається на те, що однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника, що узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17.

Представник відповідача адвокат Єльнікова Н.О. подала відзив на вказану апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Посилається на те, що відповідачем при звільненні позивача було дотримано порядку передбаченого ст..49-2 КЗпП України.

Зазначає, що позивачу було запропоновано вжити заходи щодо здобуття іншої освіти або пройти перекваліфікацію та після оголошення конкурсу подати необхідні документи для працевлаштування.

Крім того зазначала, що посада касира податківця відсутня у штатному розписі Глодоської сільської ради.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , вона була прийнята 15.01.2015 до Глодоської сільської ради на посаду касира-податківця відповідно до розпорядження №001-р/0204 від 05.01.2015 та звільнена у зв`язку із реорганізацією з роботи з 29.01.2021 за ст.49-2 КЗпП відповідно до розпорядження №19-к від 29.01.2021 ( том 1 а.с.9-11).

Згідно рішень Глодоської сільської ради від 19.11.2020 року за №12, №15 розпочато процедуру реорганізації Новомиколаївської та Лісківської сільських рад, шляхом їх приєднання до Глодоської сільської ради, в результаті чого Глодоська сільська рада стала правонаступником всього майна, прав та обов`язків Новомиколаївської та Лісківської сідьських рад ( том 1 а.с.151,152,153, 154-156).

Згідно розпорядження голови Глодоської сільської ради від 20.11.2020 №188-к касира-податківця ОСОБА_1 попереджено про можливе вивільнення працівників Глодоської сільради, з розпорядженням ознайомлена позивачка том 1 а.с.12).

Розпорядженням голови Глодоської сільської ради від 29.01.2021 №19-к, враховуючи рішення ІІ сесії №42 від 22.12.2020 «Про затвердження структури виконавчих органів сільської ради загальної чисельності апарату сільської ради та її виконавчих органів», персональне попередження відповідно до розпорядження сільського голови Глодоської сільської ради від 20.11.2020 за №188, ст.49-2КзПП України, відмову працівника від запропонованої вільної посади та відсутністю вільних посад, які б відповідали кваліфікаційному рівню та освіти, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з реорганізацією з роботи з 29.01.2021 (том 1 а.с.13).

Відповідно до розпорядження голови Глодоської сільської ради від 25.02.2021 №35-к доповнено розпорядження сільського голови Глодоської сільської ради №19-к від 29.01.2021 після слів «ст.49-2 КЗпП України» словами «пункт 1 ст.40 КЗпП України» та внесено зміни до п.2 про здійснення виплати вихідної допомоги передбаченої ст.44 КЗпП України в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених коштів, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 та зобов`язано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 30.01.2021 по 28.02.2021 за несвоєчасно виплачену заробітну плату (том 1 а.с.36).

Рішенням виконавчого комітету Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 25.02.2021 за №19 внесено доповнено до розпорядження сільського голови Глодоської сільської ради від 29.01.2021, таким змістом після слів «ст.49-2 КЗпП України» словами «пункт 1 ст.40 КЗпП України» ( том 1 а.с.37).

Дослідивши штатний розпису Глодоської сільської ради на 01.01.2021, що затверджений сільським головою ОСОБА_2 , вбачається, що в штаті значиться - 28 штатних одиниць, з яких посада касира-податківця, яку займала ОСОБА_1 відсутня (том 1а.с.14).

Згідно заяви від 31.12.2020 поданої сільському голові Глодоської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 просила перевести її з посади касира-податківця на посаду фахівець з соц. роботи (терцентр) в комунальну установу «Центр надання соціальних послуг», про що сільський голова не заперечувала, однак не погодилася директор комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Глодоської сільської ради ОСОБА_3 , вказавши, що на посаді фахівця з соц. роботи має бути особа, що має вищу освіту першого рівня за ступенем бакалавра та спеціальністю відповідної галузі знань (педагог, психолог, юрист, лікар) ( том 1 а.с.43).

Як вбачається з диплома молодшого спеціаліста ОСОБА_4 у позивачки не має вищої освіти, вона закінчила у 2000 році Бобренецький сільськогосподарський технікум імені В.В.Порика за спеціальністю «Захист рослин» і здобула кваліфікацію агронома по захисту рослин ( том 1 а.с.17).

Згідно повідомлення від 29.01.2021 на виконання рішення II сесії № 42 від 22.12.2020 «Про затвердження структури виконавчих органів сільської ради загальної чисельності апарату сільської ради та її виконавчих органів», враховуючи розпорядження № 188-к від 20.11.2020 «Про можливе звільнення працівника сільської ради касира-податківця ОСОБА_1 » враховуючи її наявну кваліфікацію та освіту, останній було запропоновано вільну посаду - інспектора Глодоської сільської ради (з питань державних закупівель) та повідомлено, що у разі відмови від запропонованої посади інші рівноцільні посади відсутні, тому вона підлягає вивільненню у порядку ст. 49-2 КЗпП України (том 1 а.с.40).

В матеріалах справи міститься акт від 29.01.2021, який складений комісією сільської ради в складі: голови ОСОБА_2 , секретаря ради ОСОБА_5 та заступника сільського голови ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась ставити підпис на повідомленні про запропоновану їй посаду ( том 1 а.с.39).

Із копії штатного розпису на 01.01.2020 по Глодоській сільській раді вбачається, що наявна посада касира-податківця у кількості однієї штатної посади, з посадовим окладом - 3350,00 грн. ( том 1 а.с.59), з копії типового штатного розпису на 22.01.2021 по Глодоській сільській раді, затвердженого сільським головою, посада касира-податківця відсутня, натомість передбачена посада інспектора у відділі бухгалтерського обліку та звітності в кількості 0,5 штатної посади з посадовим окладом 3850 грн. та фондом заробітної плати на місяць 3000 грн. ( том 1 а.с.85), яка нібито і була запропонована ОСОБА_1 , оскільки інші рівнозначні за кваліфікацією посади були відсутні.

На поштову адресу ОСОБА_1 було направлено розпорядження виконкому Глодоської сільської ради від 25.02.2021, розрахунки виплачених коштів, розрахунок компенсації за невикористану відпустку, розрахунок вихідної допомоги та компенсація за несвоєчасно виплачену вихідну допомогу та було запрошено до Глодоської сільської ради для внесення змін в записі в трудовій книжці «про підстави звільнення», направлене ОСОБА_1 отримала 27.02.2021 року згідно трекінгу вручення відправлень Укрпошти ( том 1 а.с.54,55), однак позивач до Глодоської сільської ради не з`явилася.

Звернувшись із даним позовом позивач вказувала на те, що їй роботу в Глодоській сільській раді чи в новостворених нею комунальних установах не пропонували.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що відповідачем було дотримано трудових гарантій працівника (позивачки) при її звільненні та будь яких порушень при її звільненні не встановлено.

Судом взято до уваги повідомлення, яким було запропоновано позивачці вільну посаду - інспектора Глодоської сільської ради (з питань державних закупівель) та повідомлено, що у разі відмови від запропонованої посади інші рівноцільні посади відсутні, тому вона підлягає вивільненню у порядку ст. 49-2 КЗпП України (том 1 а.с.40).

Суд апеляційної інстанції дослідивши обставини справи вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не в повній мірі дослідив обставини звільнення ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої

статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, провадження № 11-431асі18.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, але не виконав обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії, які з`явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення.

Згідно штатного розкладу на час звільнення ОСОБА_1 у Глодоській сільській раді була вільна посада прибиральниці (том 1 а.с. 14), яка не була запропонована позивачці роботодавцем із суб`єктивних міркувань, і дана посада виходячи із пояснень представника відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вільна до цього часу.

Таким чином, подальше приведення формулювання звільнення ОСОБА_1 у відповідність до КЗпП України шляхом доповнення до розпорядження сільського голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 19-к від 29 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » не усуває недоліків щодо порушення процедури звільнення позивачки.

Колегія суддів виходить з того, що позивачку звільнено з роботи з порушенням статей 40 та 49-2 КЗпП України, що згідно зі статтею 235 КЗпП України є підставою для її поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при звільненні за період з 29.01.2021 по 22.08.2022, виходячи із її середньомісячного заробітку - 11595,00 грн. (том 1 а.с. 16-17), що складає суму 216 440,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції проводить розподіл судових витрат ,які підлягають стягненню із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дмитрух Дмитро Миколайович задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким позов задовольнити.

Розпорядження голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 19-к від 29 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та розпорядження голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 35 -к від 25 лютого 2021 року «Про внесення доповнення до розпорядження сільського голови Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 19-к від 29 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » - визнати незаконними та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на роботі в Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області () на посаді касира-податківця з 29 січня 2021 року.

Стягнути з Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу при звільненні за період з 29.01.2021 по 22.08.2022 у розмірі 216440,00 грн. (двісті шістнадцять тисяч чотириста сорок гривень), з утриманням з цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Стягнути з Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області () на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2270,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

12.09.2022 складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М.Дьомич

О.А. Письменний