Справа № 347/985/18
Провадження № 22-з/4808/50/22
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
31 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Василишин Л.В.
суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.
секретаря Мельник О.В.
розглянувши заяву директора Національного природного парку «Гуцульщина» - Стефурака Юрія Петровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Національного природного парку «Гуцульщина» на рішення Косівського районного суду від 30 березня 2022 року,
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НПП «Гуцульщина» про визнання незаконним та скасування наказу відповідача №27-о від 24 квітня 2018 року про звільнення його з роботи, поновлення його на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду другої категорії Косівського ПНДВ НПП «Гуцульщина» з 05 квітня 2018 року та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.
Рішенням Косівського районного суду від 30 березня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ №27-о від 24 квітня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора з охорони природно-заповідного фонду ІІ категорії Косівського ПНДВ з 05 квітня 2018 року за прогул згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду ІІ категорії Косівського ПНДВ НПП «Гуцульщина» з 05 квітня 2018 року.

Стягнуто з НПП «Гуцульщина» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 05 квітня 2018 року по 30 березня 2022 року в сумі 185 405,40 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Косівського районного суду від 21 квітня 2022 року стягнуто з НПП «Гуцульщина» на користь ОСОБА_1 6 887 грн понесених судових витрат за надання правової допомоги та на користь держави 3 838,85 грн судового збору.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу НПП «Гуцульщина» задоволено частково.

Рішення Косівського районного суду від 30 березня 2022 року та додаткове рішення Косівського районного суду від 21 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до НПП «Гуцульщина» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Ухвалено змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора з охорони природно-заповідного фонду в порядку п. 4 ст. 40 КЗпП та вважати звільненим ОСОБА_1 з 24 квітня 2018 року. В решті вимог позову відмовлено.

18 липня 2022 року директор НПП «Гуцульщина» - Стефурак Ю.П. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині судових витрат. Заяву мотивував тим, що при ухваленні рішення апеляційний суд не вирішив питання розподілу судових витрат, в тому числі і витрат за надання правової допомоги. У зв`язку з цим просив ухвалити у справі додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до наданих суду доказів.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви директора НПП «Гуцульщина» з таких підстав.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що при ухваленні постанови від 23 червня 2022 року Івано-Франківським апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Так, згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, такі не містять жодних доказів понесення стороною відповідача витрат за надання правової допомоги та їх розміру, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що заява директора НПП «Гуцульщина» про ухвалення додаткового рішення в цій частині задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи встановлено, що за подання апеляційної скарги НПП «Гуцульщина» сплачено судовий збір у розмірі 5 759 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26 квітня 2022 року (т. 3 а.с. 47).

За таких обставин, враховуючи зміст резолютивної частини постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, з позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь відповідача НПП «Гуцульщина» 5 759 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву директора Національного природного парку «Гуцульщина» - Стефурака Юрія Петровича про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Національного природного парку «Гуцульщина» на рішення Косівського районного суду від 30 березня 2022 року додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національного природного парку «Гуцульщина» (місцезнаходження: вул. Дружби, 84, м. Косів Івано-Франківської області, ) 5 759 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта