Справа № 214/8917/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі -Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина.

В обґрунтування позову наведено наступне. Одинока мати ОСОБА_1 , 1989 року народження, є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2018 (справа № 214/1473/18) ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 у КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР народила дитину (дівчинку) та покинула її у закладі охорони здоров`я, про що було складено відповідний акт. Обов`язок батьків забрати дитину з пологового будинку є необхідною передумовою для здійснення ними всіх інших особистих немайнових прав щодо дитини. Проте у порушення вимог ч. 1 ст. 143 СК України відповідачка по справі, ОСОБА_1 , не забрала дитину з закладу охорони здоров`я. Всупереч ч. 1 ст. 144 СК України ОСОБА_1 не зареєструвала факт народження дитини у зв`язку із чим виконкомом районної у місті ради 06.07.2021 року прийнято рішення № 358 «Про реєстрацію народження покинутої дитини ОСОБА_1 (дівчинка), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі якого факт народження малолітньої дитини зареєстровано та присвоєно прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_2 . Рішенням виконкому районної у місті ради від 20.08.2021 № 431 малолітній надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. За весь час від народження дитини ОСОБА_1 життям, здоров`ям, розвитком доньки у будь-який спосіб не цікавилась, до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради з питання повернення дитини на виховання не зверталася. ОСОБА_1 уникає спілкування та не співпрацює із суб`єктами соціальної роботи, що унеможливлює змінення винної поведінки матері та досудового врегулювання спору. Відповідно до п. 6. ч. З ст.175 ЦПК України, обов`язковий досудовий порядок урегулювання даного спору не передбачений. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, а ч. 1 ст. 164 визначено, що мати/батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено що, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Окрім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Порушивши п. 5 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, мати протягом трьох місяців з моменту реєстрації факту народження доньки не зареєструвала місце постійного проживання дитини, чим порушила право малолітньої на користування житлом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 та рішенні по справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 зазначив, що «...між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи той факт, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, керуючись інтересами дитини та відповідно до ст. ст. 164, 180, 183 СК Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» та від 03 жовтня 2018 року № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю».

У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзиву не подавала, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити.

Представник третьої особи Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути за його відсутності, позов задовольнити.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 5-6), рішення (а.с. 7,8), свідоцтво про народження (а.с. 9), медичне свідоцтво про народження (а.с. 9 зворот), витяг з державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 10), акт житлово - побутових умов (а.с. 11), повідомлення (а.с. 12, 12зворот), акт закладу охорони здоров`я (а.с. 13), повідомлення про покинуту дитину (а.с. 14), відповідь нотаріуса (а.с. 15).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: рішення (а.с. 7,8), свідоцтво про народження (а.с. 9), медичне свідоцтво про народження (а.с. 9 зворот), витяг з державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 10), повідомлення (а.с. 12, 12зворот), акт закладу охорони здоров`я (а.с. 13), повідомлення про покинуту дитину (а.с. 14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме народження відповідачкою ОСОБА_1 дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка не забрала дитину з пологового будинку, статус дитини.

Суд вважає належними доказами: висновок (а.с. 5-6), акт житлово - побутових умов (а.с. 11), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме: доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки та її житлово-побутові умови.

Суд вважає неналежним доказом відповідь нотаріуса (а.с. 15), оскільки він не стосується предмета спору.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що встановлено свідоцтвами (а.с.9, 10), витягом (а.с.10).

Дитина ОСОБА_2 була покинути матір`ю у пологовому будинку, що вбачається з повідомлення (а.с.12) акту (а.с.13), повідомлення (а.с.14).

Відповідачка ОСОБА_1 не зареєструвала народження дитини, у зв`язку з чим згідно рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 06.07.2021 року № 358 було порушено клопотання перед Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «м. Дніпро) про реєстрацію народження покинутої дитини (дівчинки) ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , що вбачається з рішення (а.с.7).

Рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 20.08.2021 № 431 малолітній ОСОБА_2 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 8).

Згідно висновку (а.с.5-6), виконком Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З часу від дня народження дитини, відповідачка ОСОБА_1 життям, здоров`ям та розвитком доньки ОСОБА_2 у будь-який спосіб не цікавилась, до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради з питання повернення дитини на виховання не зверталася, що встановлено зі змісту позовної заяви, та не спростовано іншими доказами по справі.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (з наступними змінами), предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 1 частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не забрала дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з пологового будинку без поважної причини і протягом понад шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами та висновком позивача щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_2 , і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки дитина на даний час перебуває у КЗ «Криворізький спеціалізований будиок дитини» ДОР», а відповідачка на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави належить стягнути судовий збір у загальному розмірі 1816 грн. 00 коп. (908 грн. 00 коп. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 908 грн. 00 коп. - за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Керуючись ст.ст.150, 155, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відношенні малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради (м. Кривий Ріг, бульвар Маршала Василевського, 11) аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 1816 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов