ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2109/22 Номер провадження 22-ц/814/1624/22Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з рогляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.В.

розглянула в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 квітня 2022 року, остановлену суддею Нестеренко С.Г., за матеріалами позовної завяи ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "вул. Московська, 17А" про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від19 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "вул. Московська, 17А" про стягнення заборгованості по заробітній платі визнано неподаною та повернуто позивачу ОСОБА_1 .

З вказаною ухвалою суду не погодилась позивачка ОСОБА_1 , оскарживши її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи прохає скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно залишив без руху позовну заяву та дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви.

Відзив від учасників справи не надходив.

Розгляд справи проводиться апеляційним судом в порядку письмового провадження на підставі п. 6 ч. 1ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із п.п.3,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 04.04.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "вул. Московська, 17А" про стягнення заборгованості по заробітній платі та три відсотки річних в розмірі 3837,00 та 13401,30 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою цього ж суду від 05.04.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала мотивована тим, що позивач не дотрималася вимог п. п. 3-10 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, зокрема, суд вказав, що позивач не зазначила повний виклад обставин, розрахунок (обчислення) розмірів видів стягнень, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Не вказала про наявність у неї будь-яких доказів. Не оплатила судовий збір в частині вимог, що стосуються стягнення не боргу по зарплаті, а компенсації внаслідок інфляції та 3% річних, які фактично є двома позовними вимогами, у розмірі 1984,80 грн. відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Не вказала у вимогах про судові витрати, їх види та розміри, розрахунок, факт сплати і відповідні докази щодо цього. Крім того, суд першої інстанції зобов`язав позивачку надати три примірники позовної заяви.

Копія вказаної ухвали отримана позивачкою 08.04.2022 р. (а.с. 24).

19.04.2022 р. на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2022 р. позивачка надала суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій прохала відкрити провадження у справі (а.с. 25).

Тоді як ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від19.04.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "вул. Московська, 17А" про стягнення заборгованості по заробітній платі визнано неподаною та повернуто позивачу ОСОБА_1 .

При постановленні вказаної ухвали суд першої інстанції виходив із того, що станом на 19.04.2022 р. позивачка не усунула недоліки, зазначені судом в ухвалі від 05.04.2022 р., яку остання отримала 08.04.2022 р.; заяву про надання додаткового часу для усунення недоліків до суду не подавала, а викладені в ухвалі суду від 05.04.2022 р. недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як визначено п. п. 4, 5 частини третьої ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним».

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила ціну позову, яка складає 41122,30 грн., що вбачається з позовної заяви. Також вона зазначила зміст позовних вимог, виклала обставини на їх обґрунтування на власний розсуд, послалася на докази. Вказала про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позову. Зазначила про те, що не подавала інших позовів з такими ж вимогами до цього ж відповідача з тим самим предметом та підставами та щодо невжиття заходів забезпечення позову та забезпечення доказів до подання позовної заяви. Вказала про необхідність витребувати докази у відповідача, подавши відповідне клопотання.

Тобто, позивачкою було дотримано вимоги п.п. 3-10 ст. 175 ЦПК України, тоді як суд безпідставно залишив позовну заяву без руху, посилаючись на невідповідність її вимогам вказаним положенням ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та три відсотки річних й інфляційних втрат, вважала, що звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі вказаних вимог Закону, про що вказала у позові та заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Між тим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків, в тому числі, з підстав несплати судового збору.

При цьому, залишив поза увагою положення ст.189 ЦПК України, згідно якої в ході підготовчого провадження у справі у позивача наявне право остаточного визначення із розміром заявлених вимог. Не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Крім того, зобов`язавши позивачку надати три примірники позовної заяви, суд першої інстанції не звернув увагу на положення ч. 2 ст. 177 ЦПК України, за змістом якої правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу від 05.04.2022 р. про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму та дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення її позовної заяви у зв`язку з неусуненням недоліків.

За таких обставин, оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 , 381, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської обалсті від 19 квітня 2022 року скасувати.

Матеріали позовної завяи ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "вул. Московська, 17А" про стягнення заборгованості по заробітній платі направити до суду прешої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.07.2022р.

Судді О.В.Чумак С.Б.Бутенко О.І.Обідіна