Справа № 723/5121/21
Провадження № 2/723/71/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дячук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Людмили Борисівни про визнання договору купівлі продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Людмили Борисівни про визнання договору купівлі продажу недійсним.

Позивач позовну заяву обґрунтовує слідуючими обставинами.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не повертав йому грошові кошти, які він йому позичив в сумі 274365 грн., а тому 05.06.2018 року він звернувся до суду про примусове стягнення боргу.

З метою забезпечення позову, за його заявою в цивільній справі № 723/1879/18 Сторожинецьким районним судом 07.06.2018 року була винесена Ухвала про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 . 13.06.2018 року Сторожинецьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про арешт майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 в межах суми 303 334 грн.

З витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень індексний номер 127500601 від 13.06.2018року підтверджується факт накладення арешту на майно.

26.09.2018року Сторожинецьким районним судом у цивільній справі № 723/1879/18 ухвалено рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 загальної суми боргу в розмірі 303334грн.. Під час проведення відділом Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчих дій, 04.03.2019року стало відомо, що незважаючи на наявність відомостей в єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майца про накладення арешту, відповідач ОСОБА_2 відчужив належне йому на правах власності нерухоме майно.

Так згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 158311015 від 04.03.2019року, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1012,продав 04.07.2018року відповідачу ОСОБА_3 житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Разом з зазначеним будинком 04.07.2018 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 161292552 від 27.03.2019року відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1014,продав 04.07.2018року відповідачу ОСОБА_4 земельну ділянку, яка знаходиться за тою ж адресою, що і житловий будинок цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:004:0137.

Окрім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдикого реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 158311887 від 04.03.2019року відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1016,продав 04.07.2018 року відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою с. Давидівка, Сторожинецького району Чернівецької області, кадастровий номер :01:004:0153.

Нотаріальне посвідчення вищезазначених договорів відбулося під час дії заборони на відчуження майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 .

В свою чергу в матеріалах справи № 723/1879/18 є докази направлення відповідачу ОСОБА_2 позовної заяви з копіями доданих до неї документів а, також направлення йому повідомлень про місце, дату та час судових засідань.

Так, в матеріалах справи №723/1879/18 знаходяться поштові повідомлення з відміткою про відмову отримати судову повістку, а також є докази того, що судові повістки про виклик до суду відповідача ОСОБА_2 були повернуті до суду з зазначенням того,.що за вказаною адресою особа не проживає, що підтверджується копією поштового конверта з відміткою. З матеріалів цивільної справи № 723/1879/18 вбачається, що реєстрація місця постійного проживання відповідача ОСОБА_2 на час розгляду справи незмінена, а суд на судових повістках зазначав офіційно зареєстровану адресу постійного місця проживання відповідача.

Зазначені обставини та докази, які їх підтверджують доводять те, що відповідач ОСОБА_2 рахується таким, що був обізнаний про забезпечення позову, а відтак знав та повинен був знати про наявність обтяження накладеного відносно належного йому нерухомого майна.

Зазначені обставини доводять, що відповідач ОСОБА_2 знав про накладений арешт на майно та не дивлячись на це у період його дії відчужив нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3 . Разом з тим приватний нотаріус Сирбу Л.Б., яка посвідчувала спірні договори одночасно поєднувала функції державного реєстратора, не здійснила перевірку суб`єкта обтяження яким є ОСОБА_2 .

Наявність Ухвали суду про арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а також запису в спеціальному розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про вищевказаний арешт нерухомого майна, є тією обставиною, яка забороняла відповідачу ОСОБА_2 відчужувати належне йому нерухоме майно.

Дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про те, що він уклав фраудаторні правочини з відповідачем ОСОБА_3 , тобто правочини, які вчинені боржником на шкоду кредитору, метою якого було невиконання майбутнього рішення суду та взятих на себе боргових зобов`язань за договором позики.

Зазначає, що оспорювані договори порушують його права, оскільки унеможливлюють виконання судового рішення в справі № 723/1879/18, їх укладено з метою уникнути цивільно-правової відповідальності, ці договори порушують публічний порядок. В наслідок грубого порушення принципу обов`язковості судового рішення він з 2018року не може отримати позичені відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 274365грн. Борг Відповідачем досі не погашений. Зазначені вище кошти для позивача є дуже значною сумою, а їх відсутність на даний час ставить його та його сім`ю у скрутне фінансове становище, так як вже більше року існує пандемія COVID-19, а внаслідок дії карантинних обмежень він не має постійної праці та заробітку.

Згідно рекомендацій МОЗ України під час пандемії необхідним є покращене та збалансоване харчування, особливо для неповнолітніх дітей.

Відсутність коштів позбавляє його забезпечити гідний та привичний для його сім`ї рівень життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний стан, а особливо на малолітнього сина.

В ході здійснення виконавчих дій щодо примусового стягнення боргу з відповідача, Сторожинецьким РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, встановлено, що іншого майна яке б могло бути гарантією та джерелом виконання рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018 року про стягнення боргу у відповідача немає, що підтверджується відповіддю ДФС України на запит державного виконавця від 24.09.2021 року, №115781352 відносно відомостей про наявні рахунки відкриті ОСОБА_2 у банках та інших фінансових установах де зазначено, що такі відсутні.

Відповідь ДФС України на запит державного виконавця від 24.09.202І року, №115781330 відносно джерел отримання доходів ОСОБА_2 підтверджує відсутність у останнього доходів. На запит державного виконавця від 24.09.2021року №115781373 МВС України повідомило, що за ОСОБА_2 немає зареєстрованих транспортних засобів. Після вступу в законну силу рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018року в цивільній справі № 723/1879/18 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в загадьній сумі в 303334грн., позивачем було подано виконавчий лист до Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області для примусового виконання вищевказаного рішення. 07.12.2018року Державним виконавцем Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження, що підтверджується відповідною Постановою.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 незаконно відчужив належне йому нерухоме майно, на яке в якості забезпечення поданого позивачем позову про стягнення боргу накладено було арешт, вказане спричинило неможливість виконання рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018року про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в загальній сумі 303334грн.,

На підставі вищенаведеного просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , від 04.07.2018року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстровано в реєстрі за № 1012, недійсним; визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0137, від 04.07.2018року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстровано в реєстрі за №1014 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , недійсним; визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:004:0153, від 04.07.2018 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстровано в реєстрі за №1016 та знаходиться за адресою с. Давидівка, Сторожинецького району Чернівецької області недійсним; скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державниому реєстрі речових прав на нерухоме майно яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який зареєстровано в реєстрі за №1012; скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державниому реєстрі речових прав на нерухоме майно яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0137, який зареєстровано в реєстрі за №1014 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державниому реєстрі речових прав на нерухоме майно яке зареєстрованез а ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:004:0153, який зареєстровано в реєстрі за №1016 та знаходиться за адресою: с. Давидівка, Сторожинецького району Чернівецької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені вище, позов просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мелещук В.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, подав письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в суд не з`явився, відзив на позов до суду не подав.

Суд дійшов висновку про розгляд провадження у відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі наданих суду доказів.

Третя сторона приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Людмила Борисівна направила до суду лист про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не підтримує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 05.06.2018 року звернувся до суду про примусове стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2 .

З метою забезпечення позову, за його заявою в цивільній справі № 723/1879/18 Сторожинецьким районним судом 07.06.2018року була винесена Ухвала про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 . 13.06.2018 року Сторожинецьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про арешт майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 в межах суми 303 334 грн. З витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень індексний номер 127500601 від 13.06.2018 року підтверджується факт накладення арешту на майно.

26.09.2018 року Сторожинецьким районним судом у цивільній справі №723/1879/18 ухвалено рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 загальної суми боргу в розмірі 303334 грн. Під час проведення відділом Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчих дій, 04.03.2019 року стало відомо, що незважаючи на наявність відомостей в єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майца про накладення арешту, відповідач ОСОБА_2 відчужив належне йому на правах власності нерухоме майно.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №158311015 від 04.03.2019 року, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1012, продав 04.07.2018 року відповідачу ОСОБА_3 житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Разом з зазначеним будинком 04.07.2018 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №161292552 відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1014, продав 04.07.2018 року відповідачу ОСОБА_4 земельну ділянку, яка знаходиться за тою ж адресою, що і житловий будинок цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:004:0137.

Також, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №158311887 від 04.03.2019 року відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1016, продав 04.07.2018 року відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою с. Давидівка, Сторожинецького району Чернівецької області, кадастровий номер :01:004:0153.

Нотаріальне посвідчення вищезазначених договорів відбулося під час дії заборони на відчуження майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 .

В матеріалах справи №723/1879/18 є докази направлення відповідачу ОСОБА_2 позовної заяви з копіями доданих до неї документів а, також направлення йому повідомлень про місце, дату та час судових засідань.

Так, в матеріалах справи №723/1879/18 знаходяться поштові повідомлення з відміткою про відмову отримати судову повістку, а також є докази того, що судові повістки про виклик до суду відповідача ОСОБА_2 були повернуті до суду з зазначенням того, що за вказаною адресою особа не проживає, що підтверджується копією поштового конверта з відміткою. З матеріалів цивільної справи №723/1879/18 вбачається, що реєстрація місця постійного проживання відповідача ОСОБА_2 на час розгляду справи незмінена, а суд на судових повістках зазначав офіційно зареєстровану адресу постійного місця проживання відповідача.

Відповідно до положень ч.6, 8 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення направленою поштою судової повістки є:

- день вручення судової повістки під розписку;

- день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані

у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зазначені обставини та докази, які їх підтверджують доводять те, що відповідач ОСОБА_2 рахується таким, що був обізнаний про забезпечення позову, а відтак знав та повинен був знати про наявність обтяження накладеного відносно належного йому нерухомого майна.

Вказані обставини доводять, що відповідач ОСОБА_2 знав про накладений арешт на майно та не дивлячись на це у період його дії відчужив нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3 . Разом з тим, приватний нотаріус Сирбу Л.Б., яка посвідчувала спірні договори, одночасно поєднувала функції державного реєстратора, не здійснила перевірку суб`єкта обтяження яким є ОСОБА_2 .

Наявність Ухвали суду про арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а також запису в спеціальному розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про вищевказаний арешт нерухомого майна, є тією обставиною, яка забороняла відповідачу ОСОБА_2 відчужувати належне йому нерухоме майно.

Порушення обов`язку перевірки (використання) - даних єдиних та державних реєстрів, є підставою визнання правочину недійсним.

Так, згідно п.22. «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. №1141, пошук відомостей у Державному реєстрі прав про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єкти таких прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, здійснюється за принципом повного збігу всіх зазначених ідентифікаторів пошуку.

Окрім того, у разі наявності заборони правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача, що передбачено п.1.13 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно ч.1 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про те, що він уклав фраудаторні правочини з відповідачем ОСОБА_3 , тобто правочини, які вчинені боржником на шкоду кредитору, метою якого було невиконання майбутнього рішення суду та взятих на себе боргових зобов`язань за договором позики.

Згідно ч.1 першої ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Висновки, зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі №646/3972/16-ц (провадження №61-28761св18) зазначається, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ст.З ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст.228 ЦК України.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 у справі №922/2878/17 зазначено, що «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили.

Вище оспорювані договори купівлі-продажу порушують права позивача ОСОБА_1 , оскільки унеможливлюють виконання судового рішення в справі №723/1879/18, їх укладено з метою уникнути цивільно-правової відповідальності, ці договори порушують публічний порядок. В наслідок грубого порушення принципу обов`язковості судового рішення позивач ОСОБА_1 з 2018 року не може отримати позичені відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 274365 грн. Борг відповідачем досі не погашений. Зазначені вище кошти для позивача є дуже значною сумою, а їх відсутність на даний час ставить його та його сім`ю у скрутне фінансове становище.

В ході здійснення виконавчих дій щодо примусового стягнення боргу з відповідача, Сторожинецьким РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, встановлено, що іншого майна яке б могло бути гарантією та джерелом виконання рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018 року про стягнення боргу у відповідача ОСОБА_2 немає, що підтверджується відповіддю ДФС України на запит державного виконавця від 24.09.2021 року, №115781352 відносно відомостей про наявні рахунки відкриті ОСОБА_2 у банках та інших фінансових установах де зазначено, що такі відсутні.

Відповідь ДФС України на запит державного виконавця від 24.09.202І року, №115781330 відносно джерел отримання доходів ОСОБА_2 підтверджує відсутність у останнього доходів. На запит державного виконавця від 24.09.2021 року №115781373 МВС України повідомило, що за ОСОБА_2 немає зареєстрованих транспортних засобів. Після вступу в законну силу рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018року в цивільній справі № 723/1879/18 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в загадьній сумі в 303334 грн., позивачем було подано виконавчий лист до Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області для примусового виконання вищевказаного рішення. 07.12.2018року Державним виконавцем Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження, що підтверджується відповідною Постановою.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 незаконно відчужив належне йому нерухоме майно, на яке в якості забезпечення поданого позивачем позову про стягнення боргу накладено було арешт, вказане спричинило неможливість виконання рішення Сторожинецького районного суду від 26.09.2018року про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в загальній сумі 303334 грн.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обгрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності (відсутності) цивільних прав або майна в інших осіб.

Заява представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Мелещука В.В. про застосування строків позовної давності є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, судом встановлено, що під час проведення відділом Сторожинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчих дій, 04.03.2019 року стало відомо, що незважаючи на наявність відомостей в єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майца про накладення арешту, відповідач ОСОБА_2 відчужив належне йому на правах власності нерухоме майно. З позовом про визнання договору купівлі продажу недійсним позивач ОСОБА_1 звернувся в суд 06.12.2021 року, тобто в межах строку трирічної позовної давності.

Згідно ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідачами не надано будь - якого обґрунтування та доказів на спростування обставин, зазначених в позові.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 151, 153, 263-265 ЦПК України, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі №646/3972/16-ц (провадження №61-28761св18), постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 у справі №922/2878/17, на підставі ст.ст.203, 215, 216, 228 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Людмили Борисівни про визнання договору купівлі продажу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 укладений 04.07.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований в реєстрі за №1012.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0137, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 04.07.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований в реєстрі за №1014.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:004:0153, за адресою: с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області укладений 04.07.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований в реєстрі за №1016.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в реєстрі за №1012.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0137, за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в реєстрі за №1014.

Скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ,яке зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:004:0153, за адресою: с. Давидівка, Сторожинецького району Чернівецької області, який зареєстрований в реєстрі за №1016.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сторожинецького районного суду Олександра Дячук