ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5651/22 Справа № 182/233/22 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/233/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхно Сергій Семенович,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна С.С. (надалі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ») про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду головного економіста відділення № 29 м.Нікополя ПАТ «Комерційного банку «Земельний Капітал», з оплатою праці, згідно із штатним розписом (на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_2 ), згідно наказу № 237-к від 27 листопада 2017 року.

Наказом АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» № 245-к від 10 листопада 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачка була звільнена з роботи, у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 45 календарних днів невикористаної відпустки, згідно з чинним законодавством України, та вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, згідно ст.44 КЗпП України.

При цьому, зауважує, що середня заробітна плата для виплати одноразової вихідної допомоги при припиненні трудового договору враховує всі виплати із фонду оплати праці за попередні перед звільненням 12 місяців, але Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхно С.С. надав довідку про заробітну плату та інші доходи № 53 від 22 грудня 2021 року, згідно якої заробітна плата за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року складає суму в розмірі 80 773 грн. 07 коп., на місяць середньомісячна зарплата - 7 343 грн. 01 коп., виплата одноразової вихідної допомоги при припиненні трудового договору теж складає 7 343 грн. 01 коп. Тобто, у відповідності до розрахунку, середньоденна заробітна плата складає 368 грн. 83 коп. у 2021 році.

В день звільнення позивачки, відповідач не виплатив їй заробітну плату за другу половину жовтня 2021 року в сумі 2 166 грн. 66 коп.; грошову компенсацію за 45 календарних днів невикористаної відпустки в сумі 10 105 грн. 20 коп.; вихідну допомогу при звільненні по п.1 ст.40 КЗпП України, в сумі 7 343 грн. 01 коп.; заробітну плату за час простою в сумі 2 560 грн. 60 коп., а всього - 22 175 грн. 47 коп., які вона просить стягнути з відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна С.С.

В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на свою користь: 7 343 грн. 01 коп. - суму середнього заробітку за весь час затримки від дати звільнення (17 листопада 2021 року) по день фактичного розрахунку (03 лютого 2022 року), який становить суму в розмірі 19 547 грн. 99 коп. (53 робочих дні), моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн. 00 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 22 547 грн. 99 коп., а також моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп., а всього - 22 547 грн. 99 коп.

В іншій частині позову - відмовлен.

Стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 750 грн. 00 коп., сплачені останньою при подачі позову до суду.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було відкрито провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ЦПК України, прийнято уточнену позовну заяву до провадження, в порушення встановлених ЦПК України строків, та не враховано, що позивачкою не сплачено судовий збір за подання позовної заяви в частині вимог про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Наполягає на тому, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» є неналежним відповідачем у справі, адже фактично правовідносини виникли між ОСОБА_1 та АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на ту обставину, що позовна заява не підлягає судовому розгляду по суті.

Відповідач вважає, що правові підстави для застосування ст. 117 КЗпП України, в даному випадку, взагалі відсутні, оскільки роботодавець повинен сплатити зазначене у цій статті відшкодування тільки в тому разі, коли спір щодо розміру належних до сплати сум вирішено на користь працівника, чого в даному випадку не відбулося.

Також, зазначає, що в АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому на всі правовідносини, які стосуються цього Банку, застосовуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджується відповідач й з розрахунками суду щодо обчислення середнього заробітку позивачки та розміру моральної шкоди, який взагалі необгрунтований.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду головного економіста відділення № 29 м.Нікополя ПАТ «Комерційного банку «Земельний Капітал», з оплатою праці, згідно із штатним розписом (на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_2 ), згідно наказу №237-к від 27 листопада 2017 року (а.с.6, 8-9).

Відповідно до наказу № 145-к «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» від 16 вересня 2021 року, ОСОБА_1 попереджена про скорочення від 17 вересня 2021 року.

10 листопада 2021 року, за наказом АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» № 245-к від 10 листопада 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », позивачка була звільнена з посади головного економіста відділення № 29 у м.Нікополі, у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою грошової компенсації за 45 календарних днів невикористаної відпустки, згідно з чинним законодавством України, та вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, згідно ст.44 КЗпП України (а.с.7).

Згідно довідки № 54 від 22 грудня 2021 року, починаючи з січня 2021 року по листопад 2021 року позивачці була нарахована заробітна плата в розмірі 80 773 грн. 07 коп. (а.с.10).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхном С.С. не було виплачено позивачці всіх належних сум в день її звільнення, а непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановивши порушення трудових прав позивачки, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 3 000,00 грн., як такий, що відповідає глибині моральних переживань останньої.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Судом встановлено та визнається учасниками справи, що у АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» розпочата процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку - Міхна С.С.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, у випадках, встановлених цим Законом (частина перша статті 3 і пункт 8 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку, призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону №4452-VI).

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (пункт 1 частини другої статті 37 Закону №4452-VI).

З моменту введення у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку, який зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тому, у цивільному спорі щодо неналежного виконання банком зобов`язань за договором банківського вкладу після початку процедури виведення Фондом банку з ринку належним відповідачем є банк, а не Фонд.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону №4452-VI).

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Оскільки, уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №559/1777/15-ц (провадження №14-263цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №383/2/17 (провадження №14-450цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №591/1272/18 (пункт 38).

У цивільному процесі уповноважена особа Фонду є неналежним відповідачем у справах як за позовом до Фонду, працівником якого є ця особа, так і за позовом до банку, від імені якого в межах повноважень Фонду вона діє.

Належним відповідачем у цій справі є банк, від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у випадку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відтак, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Водночас, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як встановлено колегією суддів, позов ОСОБА_1 пред`явлено до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна С.С., який не є належним відповідачем у даній справі.

Та обставина, що АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» на даний час перебуває у стані ліквідації, не позбавляє позивачку можливості захистити свої права, шляхом звернення до суду з позовом, правильно визначивши суб`єктний склад учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» судові витрати, понесені на сплату судового збору за поданя апеляційної скарги, у розмірі 1 488,60 грн.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича - задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» Міхна Сергія Семеновича про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: