ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26848/21

Провадження № 22-ц/4820/1190/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, третя особа ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

ОСОБА_1 зазначив, що він перебував із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син ОСОБА_2 залишився проживати з батьком, а дочка ОСОБА_4 з матір`ю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року стягнено з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_2 у розмірі ⅙ частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на дочку ОСОБА_4 у такому ж розмірі.

Після досягнення сином ОСОБА_2 повноліття він продовжує навчання у Хмельницькому національному університеті та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, однак, відповідачка не надає коштів на утримання сина.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання у розмірі ⅙ частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання у розмірі ⅙ частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 11 листопада 2021 року і до закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

Суд виходив з того, що ОСОБА_2 навчається та потребує матеріальної допомоги, яку відповідачка спроможна надавати в указаному розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 утримує дитину з інвалідністю, не працює та не має нерухомого майна, одержує невелику державну соціальну допомогу на дитину, внаслідок чого за своїм матеріальним становищем вона не спроможна сплачувати аліменти на повнолітнього сина. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 2 березня 2002 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року. Сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дочка сторін, ОСОБА_4 , проживає разом із ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2018 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1 500 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 25 жовтня 2021 року змінив спосіб стягнення аліментів на дитину та присудив з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_4 у розмірі ⅙ частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Син сторін, ОСОБА_2 , проживає разом із позивачем у квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на сина ОСОБА_2 у розмірі ⅙ частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

ОСОБА_2 є студентом Хмельницького національного університету (денна форма навчання). Термін завершення ним навчання 30 червня 2025 року.

ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_2 .

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із положень ч. 1 ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Чинне законодавство пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За загальним правилом батьки несуть рівний обов`язок із утримання своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Спосіб виконання батьками цього обов`язку залежить від домовленості між ними. Водночас у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дочка, син, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дочку, сина можуть бути присуджені за вибором позивача як в частці від заробітку (доходу) іншого з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, які будуть стягуватися як аліменти на дочку, сина, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і повнолітніх дочки, сина.

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_2 досяг 18 років, продовжує навчання, не працює, проживає з батьком ОСОБА_1 і перебуває на його повному утриманні.

ОСОБА_1 не працевлаштований, має мінливі заробітки.

ОСОБА_3 є здоровою та працездатною особою, здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, не працює, не має нерухомого майна, одержує державну соціальну допомогу на дитину.

Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що у зв`язку з продовженням навчання ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, а відповідачка спроможна утримувати сина.

Суд першої інстанції врахував майновий і сімейний стан сторін, можливість одержання ОСОБА_2 матеріальної допомоги від свого батька ОСОБА_1 , і дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на повнолітнього сина у розмірі ⅙ частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно.

Посилання ОСОБА_3 на необґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

При цьому висновки суду першої інстанції не суперечать правовій позиції щодо підстав виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, висловленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18) і постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Головуючий у першій інстанції Стефанишин С.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50