КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/6224/21 Головуючий у 1-й інст. - Рибак М.А.
Апеляційне провадження 22-з/824/496/2022 Доповідач - Рубан С.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Рубан С.М.
суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
при секретарі Загородній С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - Місяця Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не перенесення та відмови змінити дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 у черзі м. Києва з 03 серпня 2006 року на 07 жовтня 2002 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо квартирної черги ОСОБА_1 на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на квартирний облік.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України перенести дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 у черзі м. Києва з 03.08.2006 року на 07.10.2002 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо квартирної черги ОСОБА_1 на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на квартирний облік.

Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 816,00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - Місяця Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу представника адміністрації Державної прикордонної служби України - Капелюха Андрія Петровича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року - залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року- залишено без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року - залишено без змін.

30 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - Місяць Олександр Андрійович подав до суду заяву в якій просить вирішити питання про новий розподіл судових витрат,зокрема, витрат на професійну правничу допомогу,пов`язаних з апеляційним переглядом рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року, додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року та просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 здійснені витрати на професійну правничу допомогу на суму 15 000 грн 00 коп.

Посилається на те, що ОСОБА_1 в межах даної справи користувався правовою допомогою адвоката Місяця Олександра Андрійовича.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Від представника адміністрації Державної прикордонної служби України - Капелюха Андрія Петровичанадійшли заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Посилається на те, що розмір заявленого до відшкодування позивачем гонорару в розмірі 15 000 грн є завищеним та не співмірним із складністю справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Місяць О.А. підтримав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з підстав викладених у заяві.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Ознайомившись з доводами заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу представника адміністрації Державної прикордонної служби України - Капелюха Андрія Петровича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року - залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року- залишено без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Згідно ч.1 ст.133 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 30 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - Місяць Олександр Андрійович звертався до суду із вимогою щодо стягнення з відповідача коштів понесених позивачем, у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.1 ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як вказала Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Лучковський і партнери» та ОСОБА_1 , укладено договір про надання правової допомоги від 27 листопада 2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з нього. (а.с. 225-227).

Згідно звіту про надання правової допомоги від 22 червня 2022 року, де більш деталізовано перелік, строки і вартість наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 27 листопада 2020 року зазначено що клієнтом оплачено адвокату гонорар за надання юридичних послуг в розмірі 15 000 грн. (а.с.232).

Відповідно до звіту про надання правової допомоги від 22 червня 2022 року до Договору про надання правової допомоги від 27 листопада 2020 року про роботу адвокатом Міясяцем О.А.надано такі послуги (а.с.232):

- складено проект відзиву на апеляційну скаргу Адміністрації Держприкордонслужби України;

- участь у судовому засіданні 21 червня 2022 року;

- складання клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

Апеляційний суд вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, проаналізувавши, наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, детальний опис наданих адвокатом Місяцем О.А. послуг, та подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, витраченому адвокатом часу на виконання відповідних робіт.

На думку апеляційного суду вимоги заявника про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн не є співмірними із заявленими позовними вимогами, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 5 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявником доведено надання професійної правничої допомоги на суму 5 000 грн, у зв`язку з чим заява про постановлення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - Місяця Олександра Андрійовича - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2022 року.

Головуючий

Судді