КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

27 грудня 2022 року місто Київ

справа № 369/13912/20

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Волчко А.Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 28 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

02 листопада 2022 року Київським апеляційним судом до Києво-Святошинського районного суду Київської області було направлено запит про витребування справи №369/13912/20.

22 грудня 2022 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Представник апелянта вказував, що оскаржуване рішення впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки вона є власником земельної ділянки.

Так, однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України реалізація цього права здійснюється, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Реалізацію права особи на судовий захист може бути здійснено також шляхом апеляційного оскарження судового рішення суду першої інстанції, оскільки їх перегляд у такому порядку гарантує відновлення порушених прав людини і громадянина. Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду будь-якої інстанції відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України ОСОБА_1 має право на оскарження в апеляційному порядку заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року.

Крім того, в апеляційній скарзі представник особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог вказував, що з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року, якою заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року залишено без задоволення, він ознайомився 12 жовтня 2022 року. А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин. Вважаю наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку є неповажними виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загальному чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст.287 цього ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року заяву представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року залишено без задоволення.

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на заочне рішення суду є 26 жовтня 2022 року, а апеляційна скарга подана до суду 28 жовтня 2022 року.

Посилання апелянта, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що з повним текстом ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року він ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень відхиляються, оскільки дата отримання апелянтом повного тексту ухвали, якою відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, не впливає на строк оскарження заочного рішення суду, оскільки строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання від 26 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року та під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала була оприлюднена 05 жовтня 2022 року.

Як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, апеляційна скарга представника особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року за 27 жовтня 2022 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Волчко А.Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки в натурі - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.