Провадження №2/359/ 1160/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Сем`янків Д.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеному будинку на даний час зареєстрований позивач та мати і батько позивача.

Так, відповідач більше року не проживає за адресою свого зареєстрованого місця проживання.

Оскільки відповідач більше одного року в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, тому позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 01 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданніпозовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. В судовому засіданні 01.07.2022 року зазначав про те, що позовні вимоги визнає.

Суд, заслухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №8585 від 06.02.2004 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2914228 від 24.02.2004 року, копією договору дарування 2/3 частини квартири від 27.07.2018 року посвідченим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області під №3-857 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання виданого депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_4 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . За інформацією сусідів та заявника ОСОБА_2 , її батько ОСОБА_3 , більше року в квартирі не проживає, але зареєстрований.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2019 року шлюб, укладений 06.10.1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований в відділі РАЦС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №342, розірвано.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 близько трьох років не проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 протягом двох років не проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 вже більше одного року, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивача додаткові витрати, адже він змушений сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 200, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя: Чирка С.С.