П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 567/792/22

Провадження № 22-ц/4815/1374/22

Головуючий у Острозькому районному суді

Рівненської області: суддя Василевич О.В.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено:

23 серпня 2022 року у м. Острог

Рівненської області

Час проголошення рішення: не зазначено

Повний текст рішення складено: 01.09.2022

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Крижов В.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро";

за участі: позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" - адвоката Андросюка Ігоря Сергійовича на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро"; про повернення земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі - ТОВ "Західна агровиробнича компанія"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" (далі - ТОВ "Захід Агро"); про повернення земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що позивачу на праві власності належать дві земельні ділянки - кадастровий номер: :05:001:0115 площею 2, 2455 га та кадастровий номер: :05:001:0114 площею 2, 2442 га на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області (зараз - Острозька міська територіальна громада Рівненського району Рівненської області) з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

06 січня 2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що стосовно належних їй земельних ділянок зареєстровано право оренди за ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Підставою для виникнення права на дві земельні ділянки було укладення 28 серпня 2014 року договорів оренди з ТОВ "Захід Агро" та дві додаткові угоди про заміну сторони та внесення змін до договору оренди від 20 грудня 2017 року, укладених з ТОВ "Захід Агро" і ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

05 лютого 2015 року право оренди земельних ділянок було зареєстровано за ТОВ "Захід Агро", а в подальшому зареєстровано перехід права оренди цих ділянок від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

Позивач вважала, що оскільки не підписувала цих правочинів, тому вони є неукладеними. Тобто вона управі зобов`язати відповідача повернути їй спірні земельні ділянки та скасувати оспорювані рішення державного реєстратора.

Рішенням Острозького районного суду від 23 серпня 2022 року позов задоволено.

Зобов`язано ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: :05:001:0115 площею 2, 2455 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області (зараз - Острозька міська територіальна громада Рівненського району Рівненської області).

Скасовано рішення державного реєстратора Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області (далі - Здолбунівське управління юстиції)) Слободенюк Р.П., індексний номер рішення: 19115183 від 05.02.2015, про державну реєстрацію права оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія", номер запису про інше речове право: 8621494 від 05.02.2015, з одночасним припиненням права оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :05:001:0115 площею 2, 2455 га.

Зобов`язано ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: :05:001:0114 площею 2, 2442 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області (зараз - Острозька міська територіальна громада Рівненського району Рівненської області).

Скасовано рішення державного реєстратора Здолбунівського управління юстиції Слободенюк Р.П., індексний номер рішення: 19117445 від 05.02.2015, про державну реєстрацію права оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія", номер запису про інше речове право: 8622564 від 05.02.2015, з одночасним припиненням права оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :05:001:0114 площею 2, 2442 га.

Стягнуто із ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь позивача 3 696, 60 гривень судового збору.

У поданій через свого представника - адвоката Андросюка І.С. апеляційній скарзі ТОВ Західна агровиробнича компанія", вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення справи, просить скасувати його та відмовити позивачу у задоволенні вимог.

Обґрунтовуючи її, заявником зазначалося про незгоду із твердженнями суду щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не підписувала договори оренди землі та додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди). Вважає, що єдиною підставою для судового висновку про це були пояснення ОСОБА_1 у позовній заяві, факт ненадання відзиву відповідачем та відсутність заперечень ТОВ "Західна агровиробнича компанія" проти позову.

З огляду на положення ст.ст. 76, 78 ЦПК України пояснення представника позивача не є доказом і не можуть підтверджувати обставини, які за законом мають підтверджуватися певними засобами доказування.

Щодо відсутності відзиву на позовну заяву, то його подання є правом, а не обов`язком відповідача. Тим більше, відсутність заперечень проти позову не слід розуміти як очевидне визнання ТОВ "Західна агровиробнича компанія" заявлених вимог.

На думку заявника, єдиним належним доказом на підтвердження того факту, що позивач не підписувала договори оренди землі та додаткові угоди, є висновок експерта. При цьому посилається на норми ст.ст. 10, 60, 78, 103 ЦПК України та ч. 1 ст. 218 ЦК України.

Окрім того, зверталася увага на те, що матеріали справи містять докази укладення позивачем договорів оренди землі, а саме відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де вказується про договірне право оренди землі ТОВ "Захід Агро", а в подальшому - і ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Також до матеріалів справи долучені копії договорів оренди від 28 серпня 2014 року та додаткових угод від 20 грудня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як з`ясовано зі свідоцтв про право на спадщину від 13 грудня 2014 року, зареєстрованих в реєстрі за №№1230 та 1231, і витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери: 30946226 від 13.12.2014 та 30946987 від 13.12.2014, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0115 площею 2, 2455 га та :05:001:0114 площею 2, 2442 га, що розташовані на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області (зараз - Острозька міська територіальна громада Рівненського району Рівненської області). Цільове призначення даних земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З інформаційних довідок №№19115183 і 19117445 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 січня 2022 року вбачається, що 15 лютого 2015 року на належні позивачу земельні ділянки зареєстровано право оренди за ТОВ "Захід Агро", а в подальшому - за ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Як підставу для державної реєстрації державним реєстратором наведено договори оренди землі від 28 серпня 2014 року та додаткові угоди про заміну сторони і внесення змін до договору оренди від 20 грудня 2017 року, що укладені між ТОВ "Захід Агро", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 . Строк дії оренди сторонами визначено у 7 років з правом пролонгації.

На підставі рішень державного реєстратора Здолбунівського управління юстиції Слободенюк Р.П., індексні номери рішень: 19115183 та 19117445 від 05 лютого 2015 року, було зареєстровано перехід права оренди земельної ділянки від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія" () на підставі додаткових угод про заміну сторони та внесення змін до договору оренди від 28 серпня 2014 року, укладених 20 грудня 2017 року між ТОВ "Захід Агро", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" і позивачем щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0115 площею 2, 2455 га та :05:001:0114 площею 2, 2442 га.

Вважаючи, що договори оренди землі від 28 серпня 2014 року, що вчинені між нею та ТОВ "Захід Агро", та додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 20 грудня 2017 року, що вчинені між позивачем, ТОВ "Захід Агро" і ТОВ "Західна агровиробнича компанія", є неукладеними внаслідок того, що вона їх не підписувала, у липні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "Західна агровиробнича компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ТОВ "Захід Агро"; про повернення належних на праві власності двох земельних ділянок (кадастрові номери: :05:001:0114 і :05:001:0114) та скасування рішень державного реєстратора щодо реєстрації права оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на вказані дві земельні ділянки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності і обґрунтованості позову, оскільки ТОВ "Західна агровиробнича компанія" будь-яким чином не спростовано доводів ОСОБА_1 про те, що вона не підписувала договори оренди та додаткові угоди до договорів оренди, відповідачем на її вимогу не надано оригіналів зазначених правочинів, а також не подано відзиву на позовну заяву і ним належним чином не заперечувалося проти позову.

З огляду на те, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як відповідач, не було позбавлене можливості надати суду відзив на позовну заяву, чим не скористалося, і без поважних причин явку свого представника в судове засідання не забезпечило, тому позов задоволено повністю.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Згідно зі ст.ст. 11, 317, 321, 387, 388, 626, 627, 638, 759, 761, 774 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 90, 93, 152 ЗК України право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Власники земельних ділянок мають право, зокрема продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність;

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Норми статей 1-2, 13-16, 27 Закону України "Про оренду землі" вказують, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

Приходячи до переконання про скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів бере до уваги те, оскільки двосторонні договори оренди землі було укладено 28 серпня 2014 року між позивачем, як орендодавцем, та ТОВ "Захід Агро", як орендарем, а тристоронні додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 20 грудня 2017 року - між ОСОБА_1 , як орендодавцем, ТОВ "Захід Агро", як орендарем, та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як новим орендарем, тому спірні правовідносини стосуються усіх їх учасників.

Тобто усі правочини, в т.ч. і додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договорів оренди землі) від 20 грудня 2017 року, містять як одну зі сторін - орендаря саме ТОВ "Захід Агро", що очевидно впливає на його права і обов'язки у разі вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 19 січня 2022 року прийняв постанову у справі №280/4/18, де висловлено такий правовий висновок.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, ТОВ "Захід Агро" повинно було брати участь у справі як співвідповідач.

При цьому апеляційним судом враховується, що на стадії апеляційного провадження залучення до участі у справі як співвідповідача ТОВ "Захід Агро" є неможливим, адже законодавством така процесуальна дія не передбачена.

Так, згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим ч. 4 цієї статті вказує, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на наявність факту порушення норм процесуального права, що є підставою для обов`язкового скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів об`єктивно змушена вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність належних і допустимих засобів доказування на обґрунтування вимог позивача та хибність оцінки доказів у справі, то з огляду на обставину незалучення до участі у справі ТОВ "Захід Агро" як співвідповідача вони на увагу не заслуговують.

Решта аргументів заявника з цих само міркувань також відхиляються.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для прийняття нової постанови - про відмову у задоволенні позову є порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" - адвоката Андросюка Ігоря Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року скасувати.

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро"; про повернення земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

Н.М.Ковальчук

Повний текст складено: 20.12.2022