Постанова

Іменем України

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 203/3899/21

провадження № 61-7857св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

Історія справи

Короткий зміст заявлених вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу протягом 01 грудня 2018 року - 31 березня 2021 року; визнати майнові права за інвестиційним договором № 73/1 від 23 вересня 2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія з управління активами «АУРУМ», що діяло в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «СІГМАУР», спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно було інвестовано грошові кошти у розмірі 1 299 813,75 грн в будівництво житлової квартири загальною площею 60,81 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 . Після припинення спільного проживання, ОСОБА_2 відчужила спірну квартиру своїй матері ОСОБА_3 , чим порушила майнові права позивача.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року, з урахуванням ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року про виправлення описки, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 , шляхом заборони на розпорядження нею.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом спору у справі є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Саме ця квартира стала результатом внесення інвестицій за договором від 23 вересня 2019 року. Зважаючи на те, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення його позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі ухвалення рішення на його користь, суд першої інстанції задовольнив заяву про забезпечення позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанцій

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах відповідача ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не наведено належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття саме такого виду забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з огляду на те, що зазначена квартира не стосується предмету спору, хоча і належить відповідачеві ОСОБА_3 на праві приватної власності, а у разі позитивного вирішення позову забезпечить можливість виконати рішення суду в частині встановлення майнових прав за Інвестиційним договором № 73/1 від 23 вересня 2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія з управління активами «АУРУМ», що діяло в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «СІГМАУР», які позивач вважає їх з ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, що свідчить про відсутність вчинення недобросовісних дій відповідачем ОСОБА_3 щодо матеріально-правових інтересів позивача.

Враховуючи необґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду, та те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і створює невиправдані обмеження відповідачеві ОСОБА_3 в її правах, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У серпні 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_4 , у якій просив постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року скасувати повністю, залишити в силі ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не отримав апеляційну скаргу тому не зміг надати відзив та пояснення, що призвело до невірного висновку суду апеляційної інстанції та скасування ухвали суду першої інстанції. Справу було розглянуто судом апеляційної інстанції без участі позивача, який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Суд апеляційної інстанції невірно врахував постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18. ОСОБА_2 уклала 18 серпня 2021 року договір про відступлення прав та обов'язків (заміну сторони) за інвестиційним договором № 73/1 від 29 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , як первісний інвестор, передала свої права та обов`язки за інвестиційним договором № 73/1 від 29 вересня 2019 року ОСОБА_3 , як новому інвестору. 25 серпня 2021 року ТОВ «Компанія з управління активами «АУРУМ», яка діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «СІГМАУР» уклало договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_3 . Таким чином, дані документи підтверджують належність спірної кватири до предмета спору.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 продовжено строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі № 203/3899/21, витребувано справу з суду першої інстанції.

У листопаді 2022 року справа № 203/3899/21 надійшла до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).

Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала(частина шоста статті 223 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (частина шоста статті 128 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи(стаття 372 ЦПК України).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 22 березня 2022 року о 12 год. 15 хв. в приміщенні Дніпровського апеляційного суду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено учасників справи (арк. спр. 78).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 направлялось повідомлення про розгляд справи 22 березня 2022 року (арк. спр. 79).

Конверт з повідомленням повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 83).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) зроблено висновок, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду».

Тобто, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року скасувати.

Справу № 203/3899/21 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук