Справа № 752/5357/21
Провадження № 2-др/161/87/22
У Х В А Л А

23 грудня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюк А.В.

секретаря Вольської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Супрун Ігоря Ігоровича про ухвалення додаткового рішення,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебувала цивільна справа №752/5357/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на утримання будинку.

19.12.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Супрун Ігоря Ігоровича про ухвалення додаткового рішення.

В заяві представник відповідача вказав, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 29.09.2021 року позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на утримання будинку залишено без розгляду. Дана ухвала набрала законної сили 19.10.2021 року, а тому просив стягнути судові витрати на правничу допомогу на користь відповідача в розмірі 4 500 грн., відповідний розрахунок судових витрат по даній справі подавав 10.08.2021.

Суд, дослідивши клопотання, матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Як було зазначено, 29.09.2021 року Ухвалою Луцького міськрайонного суду позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на утримання будинку залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Виходячи з визначених норм цивільно-процесуального законодавства, підставою для стягнення компенсації судових витрат при постановленні ухвали суду про залишення позову без розгляду, є встановлення судом необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст. 142 ЦПК України), а також у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони (ч.6 ст. 142 ЦПК України, ч. 9 ст. 141 цього Кодексу).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Таким чином, представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся із заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу 19.12.2022 року.

В той же час, для вирішення судом питання про стягнення зі сторони судових витрат відповідною стороною повинні бути дотримані вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України і відповідні докази для підтвердження розміру судових витрат повинні бути надані суду або під час розгляду справи або протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення (рішення суду чи ухвали суду). Початок перебігу вказаного строку пов`язаний саме з датою ухвалення судового рішення (ухвали), а саме з 29.09.2021 року. З клопотанням про поновлення строку представник відповідача для подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не звертався.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За таких обставин, заява про компенсацію витрат відповідача на правгичу допомогу не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 44, 133, 141, 142, 258, 260,265,270, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Супрун Ігоря Ігоровича про ухвалення додаткового рішення про компенсацію витрат на правничу допомогу - залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк