ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3374/21Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/37/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря Панькевич Т.І.

та представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року (ухвалене суддею Дзюбич В.Л., дату складання повного тексту не зазначено) у цивільній справі № 607/3374/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" про стягнення боргу за договором банківського рахунку та зустрічний позов Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" до ОСОБА_1 про визнання договору банківського рахунку недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (далі АТ «ЮНЕКС БАНК») про стягнення з останнього коштів в рахунок погашення боргу за договором банківського вкладу № 38.2534.0917 ФО_Д від 14 вересня 2017 року в сумі 2000,00 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на дату підписання позовної заяви складає 55 693,60 грн. та судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14 вересня 2017 року він уклав з ПАТ «ЮНЕКС БАНК» Договір банківського вкладу №38.2534.0917 ФО_Д (за формою публічного договору), на підставі якого вніс кошти в сумі 2 000,00 доларів США у якості депозиту на строк 93 дні. Підтвердженням укладення договору та операцій за ним слугує Виписка за Договором від 29 березня 2018 року, оскільки вказаний договір у нього не зберігся. Після закінчення дії вказаного договору, а саме 18 грудня 2017 року, вказані кошти разом з нарахованими відсотками були переведені на особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 . Проте 07 лютого 2018 року з вказаного рахунку, без його участі та за відсутності розпоряджень про видачу вказаних вище коштів було знято 2000,00 доларів США. Жодних відповідних розрахункових документів він не підписував та вказану вище суму не отримував. В подальшому він неодноразово звертався до відповідача із вимогою повернути незаконно зняті кошти, проте позитивного результату це не дало. Враховуючи вищевикладене та те, що кошти станом на день подання позову відповідачем не повернуті, просив позов задовольнити.

У березні 2021 року АТ «ЮНЕКС БАНК» звернулося в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 у якому просило визнати недійсним договір №760001 банківського рахунку фізичної особи від 14 вересня 2017 року з моменту його укладення, оскільки договір не містить автентичного підпису ОСОБА_1 , що протирічить приписам частини 2 статті 207 ЦК України та призводить до наслідків передбачених ст. 216 ЦК України. Разом з цим в архівних справах АТ «ЮНЕКС БАНК» зберігаються укладений між AT «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 договір № 76001 банківського рахунку фізичної особи від 14 вересня 2017 року, Договір №38.2534.0917.ФО_Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» від 14 вересня 2017 року зі строком його дії до 16 грудня 2017 року підпис на яких також викликає сумніви щодо його належності ОСОБА_1 . Вважає, що це є наслідком численних умисних протиправних дій начальника Тернопільського відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» ОСОБА_2 та старшого касира відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» Левенець Світлани Ярославівни, стосовно яких на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №000175 від 28 лютого 2018 року про обвинувачення за ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст.200 КК України. Останнім ставиться в вину підробка протягом 2017 - лютого 2018 року засобів доступу до банківських рахунків з метою ухилення від ідентифікації і верифікації клієнтів банку начебто залучених на обслуговування до АТ «ЮНЕКС БАНК» з метою збільшення готівки в касі та її подальшого привласнення. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завіряли власними підписами та долучали до документів дня за відповідний операційний день сфальшовані квитанції про здійснення фінансових операцій. АТ «ЮНЕКС БАНК» вважає, що відсутність автентичних підписів ОСОБА_1 на всіх договорах, начебто укладених ним з АТ «ЮНЕКС БАНК» та на заявах про внесення/отримання готівкових коштів АТ «ЮНЕКС БАНК», а також на всіх документах, що готуються банком в процесі ідентифікації клієнта ОСОБА_1 вказує на факт відсутності договірних відносин між ОСОБА_1 та АТ «ЮНЕКС БАНК». В основі мотивування первісного позову лежить факт списання коштів в сумі 2 000,00 доларів США без особистої участі ОСОБА_1 , натомість викликає сумнів і те, що поточний рахунок № НОМЕР_1 за договором 76001 від 14 вересня 2017 року був відкритий за його участі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто із акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» в користь ОСОБА_1 55693,60 грн.

У задоволенні зустрічного позову акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» - відмовлено.

Стягнуто із акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» в користь ОСОБА_1 908 гривень сплаченого позивачем судового збору, 10100,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу та 4000,00 грн. гонорару успіху.

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Юнекс Банк - адвокат Єкімук Олександр Леонідович просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та задовольнити зустрічний позов АТ Юнекс Банк, судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального і матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник АТ Юнекс Банк - адвокат Єкімук О.Л. зазначив, що як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, спірні договори не підписувалися позивачем. Вказує, що законодавство покладало на позивача обов`язок особисто пройти процедури ідентифікації та верифікації, і укласти договір банківського рахунку у письмовій формі шляхом підписання паперових документів. У випадку укладення вказаних договорів уповноваженою особою, позивач мав надати уповноваженій особі відповідну нотаріально посвідчену довіреність. Укладенню договорів мала передувати процедура ідентифікації позивача (або його уповноваженої особи), докази якої мали б міститись у справі з юридичного оформлення рахунків. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджували б виконання ОСОБА_1 вказаних спеціальних норм законодавства.

Крім цього, сторонами не надано, а судом не здобуто доказів щодо внесення позивачем грошових коштів на рахунки. Виписки по рахунку взагалі не можуть бути належними та допустимими доказами використання банківських рахунків. Так, ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських квитанцій. Виписки, на які посилається суд сформовані в автоматизованому режимі АБС SR_BANK в результаті численних умисних, протиправних дій начальника Тернопільського відділення №1 ПАТ Юнекс Банк Хортик Людмили Петрівни та старшого касира відділення №1 ПАТ Юнекс Банк Левенець Світлани Ярославівни, стосовно яких було порушено кримінальне провадження №0000175 від 28 лютого 2018 року про обвинувачення за ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст.200 КК України, за попередньою змовою злочинних дій щодо привласнення грошових коштів в сумі 7 315 591,77 гривень, 69 690 доларів США, 17 630 Євро та 1 злиток золота (5 грам).

Від представника ОСОБА_1 адвоката Лози Віктора Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а також стягнути витрати, понесені на правову допомогу адвоката у сумі 7200,00 грин., посилаючись на те, що суд прийняв законне, обґрунтоване та справедливе рішення, захистивши інтереси добросовісного споживача банківських послуг. Посилається на те, що відповідач упускає важливий момент, що договірні відносини сторін спору формувалися в приміщенні банку, за участі і під контролем повноважних працівників цієї установи. Усі недоліки, які були допущенні при укладенні угод, в тому числі, допуск до підписання документів особи, яка не мала відповідної довіреності не можуть впливати на обов`язок банку виконувати свої грошові зобов`язання добросовісно. Дійсно, як було встановлено судом, ряд документів, які є в матеріалах справи були підписані не позивачем, а за його згодою, іншою особою ( ОСОБА_5 ). Працівники банку, жодного разу не заперечили проти підписання договорів формально неповноважним представником позивача. Будь-яких заперечень стосовно підписання документів формально неповноважним представником позивача, працівники банку, ніколи не висловлювали. В іншому випадку, ці документи не були б виготовлені і в банку б не зберігалися. Таким чином, відповідача повністю влаштував такий порядок укладення угод і їх виконання.

Представник АТ Юнекс Банк - адвокат Єкімук О.Л. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній та додатково пояснив, що при огляді камер відеоспостереження в залі банку були відсутні відвідувачі, однак в той же час згідно документів у банку проводилась значна кількість операцій з клієнтами.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лоза В.М. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення повністю не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що протоколом Правління ПАТ «ЮНЕКС БАНК» №124 від 14 листопада 2013 року затверджено Публічну пропозицію ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб м. Київ.

У вказаній Публічній пропозиції зазначено, що відповідно до ст.633 ЦК України ПАТ «ЮНЕКС БАНК» оголошує Публічну пропозицію на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з можливістю обслуговування фізичних осіб резидентів чи нерезидентів за допомогою електронного платіжного засобу.

ПАТ «ЮНЕКС БАНК», діючи на підставі ст.ст. 633, 641, 644 ЦК України звертається із цією Публічною пропозицією та бере на себе зобов`язання перед фізичними особами, які приймуть (акцептують) Публічну пропозицію банку, надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за тарифами, які були встановлені Банком і які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою: www.unexbank.com.ua.

На вимогу банку клієнт зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для з`ясування його особи, суті діяльності, фінансового стану. У разі ненадання клієнтом необхідних документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе банк відмовляє клієнту в його обслуговуванні.

14 вересня 2017 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК», в особі начальника Тернопільського відділення №1 Хортик Людмили Петрівни та ОСОБА_1 укладено Договір №6001 банківського рахунку фізичної особи, згідно якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 в національній та/або іноземній валюті, код валюти 840. За користування грошовими коштами клієнта банк нараховує та сплачує проценти в розмірі, згідно з діючими тарифами. Договір укладено на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання представником банку та клієнтом.

14 вересня 2017 року ОСОБА_1 була заповнена Анкета-Заява №SM-CI/USD/1762 про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки CLASSIC.

Згідно Анкети-Заяви №SM-CI/USD/1762 (продовження) клієнт підписанням цієї Анкети-Заяви акцептував та приєднався до Публічної пропозиції ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Банк відповідно до умов відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_3 код валюти 840, емітує та надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер, клієнт підтверджує, що надає свою згоду банку на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій, з якими співпрацює банк, інформації щодо себе.

14 вересня 2017 року було заповнено Опитувальник клієнта ОСОБА_1 у якому зауважено, що банк зобов`язаний відмовитися від встановлення ділових відносин або проведення фінансової операції у разі, якщо здійснення ідентифікації клієнта відповідно до вимог законодавства є неможливим.

14 вересня 2017 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК», в особі начальника Тернопільського відділення №1 Хортик Людмили Петрівни та ОСОБА_1 укладено Договір №38.2534.0917.ФО_Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» (без поповнення та без можливості пролонгації).

Згідно умов Договору вкладник розміщує в банку грошові кошти в день підписання цього Договору у сумі та на строк обумовлені цим Договором, а банк приймає вклад та виплачує проценти у порядку та сумі, що встановленні цим Договором. Банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та приймає вклад в сумі 2 000,00 доларів США. Вкладник передає вклад банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування з власного поточного рахунку на рахунок. Строк розміщення вкладу складає 93 днів. Повернення банком вкладу вкладнику здійснюється 16 грудня 2017 року на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «ЮНЕКС БАНК». Вклад розміщується без права продовження, поповнення, часткове та дострокове зняття вкладу не передбачене.

Згідно заяви про переказ готівки №321100 від 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 внесено кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_4 згідно договору №38.2534.0917.ФО_Д від 14 вересня 2017 року в сумі 2 000,00 доларів США.

07 лютого 2018 року відбулася видача готівки з поточного рахунку № НОМЕР_2 в сумі 2 000,00 доларів США, що вбачається з заяви про видачу готівки №46.

12 лютого 2019 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» була отримана заява ОСОБА_1 про закриття поточного рахунку № НОМЕР_5 , дата закриття рахунку 12 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «ЮНЕКС БАНК» із заявою від 03 травня 2018 року у якій повідомив про те, що за його відсутності 07 лютого 2017 року відбулося списання коштів з його карткового рахунку № НОМЕР_2 в розмірі 2 000,00 доларів США. Просив повернути вказані кошти на відповідні рахунки.

У відповідь на заяву ПАТ «ЮНЕКС БАНК» у листі №07-1389/4 від 24 травня 2018 року повідомив, що за наслідками перевірки встановлено неправомірне використання рахунків (поточного та карткового) з боку третьої особи. Для встановлення фактичних обставин щодо спірних транзакцій, банк має намір звернутися до правоохоронних органів.

27 січня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «ЮНЕКС БАНК» із вимогою повернути кошти в сумі 2 000,00 доларів США, списані з особового рахунку № НОМЕР_2 .

Згідно письмових пояснень колишнього працівника Тернопільського відділення №1 АТ «ЮНЕКС БАНК» - старшого касира ОСОБА_4 від 07 травня 2018 року, остання зазначила, що при відкриті рахунків на ім`я ОСОБА_1 від її імені діяв ОСОБА_5 , який пред`являв його документи, для заповнення анкет, вносив грошові кошти та підписував документи. Зарахування коштів відбувалося в першій декаді лютого 2018 року за вказівкою начальника відділення банку ОСОБА_3 та на прохання ОСОБА_5 . Вказує на те, що вона порушила внутрішньобанківські процедури пов`язанні з видачею готівки без присутності клієнта та його ідентифікації.

Як пояснила у своїх письмових поясненнях від 07 травня 2018 року колишній працівник Тернопільського відділення №1 АТ «ЮНЕКС БАНК» - провідний економіст ОСОБА_6 , рахунками ОСОБА_1 фактично керував ОСОБА_5 без довіреності та здійснював від його імені банківські операції. 07 лютого 2018 року за прямою вказівкою начальника відділення банку ОСОБА_3 , нею було здійснено банківську операції по зняттю готівки, без присутності ОСОБА_1 у відділенні банку. Куди перераховувалися кошти з рахунку та ким були отриманні їй не відомо.

В судовому засіданні в якості свідка судом було допитано ОСОБА_5 , який пояснив, що з 2010 року він користувався послугами Тернопільського відділення «ЮНЕКС БАНК» та у них з начальником відділення Хортик Л.П. склалися довірливі відносини, зокрема остання просила його залучити для співпраці з банком нових клієнтів. ОСОБА_1 виявивши бажання стати клієнтом банку звернувся до нього за допомогою. В подальшому ОСОБА_3 сказала йому підписувати замість ОСОБА_1 банківські документи і це буде прийнято банком як належне засвідчення виконання банківської операції. Кошти на рахунок вносив ОСОБА_1 проте банківські договори та платіжні документи підписував він на підставі усного доручення ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лоза В.М. пояснив, що певний обсяг повноважень був наданий ОСОБА_5 на підставі довіреності від 18 серпня 2017 року. При цьому у вказаній довіреності не передбачалися повноваження ОСОБА_5 щодо представлення його інтересів у банківських установах про що АТ «ЮНЕКС БАНК» було відомо. Додав, що ОСОБА_1 на підставі усної домовленості уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси перед АТ «ЮНЕКС БАНК», на що була згода Банку. Банк не припиняв відносин із позивачем та продовжував надавати йому банківські послуги та сприймав його як клієнта банку.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив із того, що договір банківського рахунку та договір банківського вкладу фізичної особи Стандарт Строковий від 14 вересня 2017 року, а також заява на переказ готівки були підписані ОСОБА_5 , уповноваженим на це позивачем ОСОБА_1 на підставі усної домовленості. Крім того, банку було відомо, що ОСОБА_5 , діючи без повноважень, підписує банківські договори, однак не зважаючи на це, банк продовжив з ним співпрацю в інтересах позивача. Щодо доводів представника відповідача стосовно відсутності договірних відносин між банком та позивачем, суд зазначив, що навіть з врахуванням, того, що на прохання позивача договори підписані іншою особою, вказаний факт не скасовує того, що в подальшому банк здійснював обслуговування ОСОБА_1 та вбачав у ньому клієнта банку.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що за наявності підстав для задоволення первісного позову, беручи до уваги відповідність договору карткового банківського рахунку (за формою публічного договору, який опублікований у мережі Інтернет) вимогам ст.ст.203, 207 ЦК України, суд вважав, що у задоволенні зустрічного позову АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 про визнання договору банківського рахунку (за формою публічного договору, який опублікований у мережі Інтернет) недійсним, слід відмовити.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції повністю погодитися не може, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Умови договору банківського вкладу повинні передбачати порядок повернення вкладу.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до статті 1064 ЦК України укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Під час вирішення питання щодо дотримання письмової форми договору необхідно враховувати також пункт 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516 (далі Положення №516).

Відповідно до пункту 1.4 Положення, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493 (далі Інструкція №492), пункту 8 глави 2 Приймання банком готівки розділу ІІІ Касові операції банків з клієнтами Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року №337 (далі Інструкція №337), письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма договору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет. Банк зобов`язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення (пункт 1.9 Інструкції №492).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу обов`язково зазначаються: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання договору, тощо (пункт 1.10 Інструкції №492).

Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції №492 банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час, час виконання операції або напис чи штамп вечірні чи післяопераційний час), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц вказано, що за змістом частини першої статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дані вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків від неї, а у банку відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникати лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника).

Таким чином, колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, договором банківського рахунку, суд повинен встановити факт укладення відповідного договору, з`ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу, договору банківського рахунку та внесення грошових коштів.

Отже, визначальним для встановлення факту укладення договору є прийняття від вкладника коштів у касу банку.

Судом встановлено, що спірні договори, а саме: договір № 76001 банківського рахунку фізичної особи від 14 вересня 2017 року та Договір №38.2534.0917.ФО_Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» від 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 не підписувалися, а підписувалися ОСОБА_5 . Даний факт встановлений судом і визнаний в судовому засіданні сторонами, підтверджений показами свідків. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 уповноважив в установленому законом порядку ОСОБА_5 на представлення його інтересів в банку, суду представлено не було.

Також судом не здобуто і сторонами не надано жодного доказу щодо внесення позивачем грошових коштів у касу банку на виконання договору банківського рахунку фізичної особи від 14 вересня 2017 року (№ 76001) та Договору №38.2534.0917.ФО_Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» від 14 вересня 2017 року, зокрема відсутні квитанції (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ (ощадна книжка, ощадний сертифікат), які є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Позивач як на доказ посилається лише на зведену виписку по рахунку, яку колегія суддів вважає недостатньою для підтвердження внесення коштів у касу банку, з огляду на те, що ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських квитанцій. Виписки, на які посилається, суд сформовані в автоматизованому режимі АБС SR_BANK в результаті численних умисних, протиправних дій начальника Тернопільського відділення №1 ПАТ Юнекс Банк Хортик Людмили Петрівни та старшого касира відділення №1 ПАТ Юнекс Банк Левенець Світлани Ярославівни, стосовно яких порушено кримінальне провадження №0000175 від 28 лютого 2018 року про обвинувачення за ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст.200 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Юнекс Банк про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку та договором банківського вкладу слід відмовити, оскільки позивачем вказані договори не були підписані, а іншою особою, не уповноваженою на це у встановленому законом порядку, а також відсутні докази прийняття від вкладника коштів у касу банку.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

У справі, що розглядається, відповідач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору банківського рахунку № 76001 від 14 вересня 2017 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вказаний договір не підписував і належним чином нікого не уповноважив на це. Даний факт встановлений судом і визнаний в судовому засіданні сторонами, підтверджений показами свідків. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 уповноважив в установленому законом порядку іншу особу на представлення його інтересів в банку, суду представлено не було.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Разом із тим у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремих позовних вимог про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Дана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц.

Тому, колегія суддів вважає, що в зустрічному позові про визнання недійсним спірного договору слід відмовити, оскільки він є таким, що неукладений.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Юнекс Банк - адвоката Єкімука Олександра Леонідовича слід задовольнити часткового, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Юнекс Банк про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку та договором банківського вкладу, а також стягнення витрат на професійну правничу допомогу, гонорару успіху, судового збору скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Юнекс Банк про стягнення коштів , а також стягнення витрат на професійну правничу допомогу, гонорару успіху, сплаченого судового збору відмовити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року в частині відмови у зустрічному позові Акціонерного товариства Юнекс Банк до ОСОБА_1 про визнання договору банківського рахунку № 76001 від 14 вересня 2017 року недійсним змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи те, що Акціонерним товариством Юнекс Банк при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 4767,00грн., тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 в користь банку сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення коштів, судового збору та витрат на професійну правничу допомогу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" про стягнення коштів відмовити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" 4767,00 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді