Справа № 450/3245/20 Провадження № 2/450/955/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 борг за договором позики від 16.11.2018 року у сумі 227 635 гривень 54 коп., з яких: 208 275, 00 грн. сума основного зобов`язання, 10 494, 00 грн. 3 % річних, 8 866, 54 грн. інфляційні витрати; стягнути з відповідача судові витрати,

підстава позову (позиція позивача):

16.11.2018 відповідач позичив у позивача 208 275,00 грн., що згідно курсу НБУ станом на 16.11.2018 року еквівалентно (сім тисяч п`ятсот) доларів США, зобов`язавшись повернути кошти до 17.01.2019 року. У вказаний термін борг повернуто не було. На вимоги позивача повернути суму боргу відповідач відмовляється від повернення. Тому, позивач вважає необхідним стягнути зазначену вище суму заборгованості із штрафними санкціями.

Позиція відповідача: у судове засідання не з`явилася.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

09.11.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 18.02.2021 року заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичніобставини та оцінка суду.

16.11.2018 року між ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 08 липня 2015 року Залізничним РВ ГУ ДМС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 15 вересня 2015 року Пустомитівським РС ГУ ДМС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 укладено договір позики на суму 208 275,00 грн., що згідно курсу НБУ станом на 16.11.2018 року еквівалентно 7500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США, зобов`язавшись повернути кошти до 17.01.2019 року, що підтверджується договором позики від 16.11.2018 року.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що факт отримання 16.1.12018 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 коштів у сумі 208 275,00 грн. доведений повністю.

Оскільки позивач вказує, що зазначені вище кошти в розмірі 208 275,00 гривень були отримані відповідачем у власність для їх використання та в подальшому повернення в такому ж обсязі, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якийпосвідчуєпереданняйомупозикодавцемвизначеноїгрошовоїсумиабовизначеноїкількості речей.

Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання.

Встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення коштів отриманих за договором позики від 16.11.2018 року в повному обсязі, про що свідчить наявність у позивача договору позики від 16.1.12018 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 208 275, 00 грн. (двісті вісім тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 00 копійок) підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така і позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня у справі № 6-49цс12).

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом якого є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (ч.1 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства на відповідачу лежить також обов`язок по сплаті процентів позивачу за користування його коштами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 373/2054/16-ц, три відсотки річних стягується у тій валюті у якій надавалась позика. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Розрахунок трьох процентів річних за користування позикою та інфляційні втрати що надані позивачем здійснені відповідно до вимог закону, тому суд вважає їх вірними. З цього розрахунку слідує, що розмір штрафних санкцій складає: 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 17.01.2019 року по 21.09.2020 року складає 10 494,00 грн. та втрати від інфляції за період з 17.01.2019 року по 21.09.2020 року складає 8866,54 грн.. Судом перевірено вказані розрахунки та встановлено, що вони виконані правильно. Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню суми боргу, що є предметом спору.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

У відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені та понесені останнім судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 борг за договором позики від 16.11.2018 року у сумі 227 635 гривень 54 коп., з яких: 208 275, 00 грн. сума основного зобов`язання, 10 494, 00 грн. 3 % річних, 8 866, 54 грн. інфляційні витрати.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 2276,40 грн. (дві тисячі двісті сімдесят шість грн. 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 06.10.2022 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяЄ. О. Данилів