м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених агенцією нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором завдатку,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором завдатку.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2022 позов ОСОБА_2 до агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором завдатку задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені за договором завдатку від 15.02.2022 у сумі 2000 доларів США. У позові в частині позовних вимог ОСОБА_2 до агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором завдатку відмовлено.Призначено судове засідання на 20.12.2022 для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем агенцією нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. Наданий відповідачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

19.12.2022 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника відповідача агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 адвоката Вітіва В.А. про долучення документів на підтвердження витрат, понесених відповідачем. Указана заява подана до оператора поштового зв`язку 13.12.2022, тобто у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що судові витрати відповідача за розгляд даної цивільної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 7500 грн. На підтвердження цього до заяви долучено договір про надання правової допомоги від 04.10.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.12.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 30 від 12.12.2022.

У судове засідання 20.12.2022 позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися.

У судове засідання 20.12.2022 відповідач агенція нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 , належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності.

У судове засідання 20.12.2022 відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 , належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися.

Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, суд встановив, що у поданому 26.10.2022 відзиві на позовну заяву відповідач агенція нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу за складення відзиву та 1500 грн за представництво у кожному з судових засідань.

У судовому засіданні 08.12.2022 до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) представник відповідача адвокат Вітів В.А. зробив усну заяву про подання доказів на підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду ухвалене 08.12.2022.

13.12.2022 засобами поштового зв`язку адвокат Вітів А.В. направив до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про долучення доказів на підтвердження понесених судових витрат, додатками до якої є: договір про надання правової допомоги від 04.10.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.12.2022 та квитанція до прибуткового касового ордеру № 30 від 12.12.2022.

Так, 04.10.2022 між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Вітівим В.А. укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат Вітів В.А. зобов`язався надати відповідачу правничу допомогу та представляти права і законні інтереси клієнта, зокрема у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта, становить 3000 грн за підготовку відзиву, 1500 грн за кожен раз участі адвоката у судовому засіданні.

12.12.2022 ОСОБА_1 сплатила адвокату Вітіву В.А. гонорар в розмірі 7500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 30 від 12.12.2022.

При цьому у постанові від 02.12.2021 у справі № 280/5176/20 Верховний Суд зазначив, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

09.12.2022 між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Вітівим В.А. підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість за виконані роботи у виді підготовки та подання відзиву на позовну заяву складає 3000 грн; у виді представництва в судових засіданнях під час розгляду справи 26.10.2022, 21.11.2022 та 08.12.2022 - 4500 грн.

Так, у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зроблено такі правові висновки:

1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд також приймає до уваги те, що позивач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням викладеного, ураховуючи, що в позові ОСОБА_7 до агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 відмовлено повністю, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 7500 грн, які відповідач агенція нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 1, 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 2 ч. 3 п. 12, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3 п. 1, 137, 141 ч. 2, 3, 8, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь агенції нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Гатало Мар`яна Ярославівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: агенція нерухомості «ЗУБР-РІЕЛТІ» в особі приватного підприємця ОСОБА_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: адвокат Вітів Віталій Антонович, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача: адвокат Будзик Богдан Васильович, місцезнаходження: АДРЕСА_6 .

СуддяІ. В. Марциновська