Справа № 357/4655/22
Провадження № 2/357/2168/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Чайка О.В ,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Цурка Н.О., представника відповідача адвоката Червінчика Є.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення витрат на поховання спадкодавця.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Спадкова справа була заведена державним нотаріусом Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області.

Спадкоємцями за законом є Позивач ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2 яка в свою чергу є спадкоємцем по праву представлення в порядку ч.1 ст.1266 ЦК України.

Всі витрати на поховання померлої спадкодавця та витрати, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання, були понесені Позивачем.

З метою поховання, організації похорон та увічнення пам`яті спадкодавця, Позивачем понесені витрати на загальну суму в розмірі 580 910,00 грн.

За таких обставин Позивач була вимушена звернутися до суду та просила стягнути з Відповідача витрати на поховання спадкодавця у сумі 290 455,00 грн. та судові витрати.

12.07.2022 року ухвалою суду було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 34).

09.08.2022 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання за участю представника Позивача, судом було задоволено заяву Відповідача про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд постановив ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 39 зворот).

21.09.2022 року судом було проведено підготовче засідання за участю представника позивача та постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

12.10.2022 року у судовому засіданні за участю представників сторін судом було задоволено клопотання представника Відповідача та викликано у якості свідка ФОП ОСОБА_4 , з якою Позивачем було укладено договір №1/19 від 19.09.2019 року та якою, як зазначала Позивач, було надано Позивачу ритуальні послуги (а.с. 76).

Крім того, судом було задоволено клопотання представника Відповідача та витребувано від Головного управління ПФУ у Київській області інформацію щодо отримання будь-якою особою допомоги на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Одночасно було витребувано від ФОП ОСОБА_4 інформацію та підтверджуючи документи щодо того, чи дійсно між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладався договір №1/19 від 19.09.2019 року про виготовлення пам`ятника; відомості щодо обсягу здійснених на виконання даного договору робіт; відомості щодо того, чи облаштування місця для поховання, встановлення пам`ятника, огорожі, тощо здійснювалось щодо однієї особи або кількох (пам`ятник одинарний чи подвійний); вартість виконаних робіт та документи, що підтверджують сплату ОСОБА_1 коштів (прибуткові касові ордери, виписки з банку, тощо) за виконані роботи.

16.11.2022 року та 08.12.2022 року у судові засідання ФОП ОСОБА_4 не з`явилася, витребуваної судом інформації не надала.

08.12.2022 року Позивач та її представник і представник Відповідача просили суд розглянути справу та ухвалити рішення за наявними у ній матеріалами.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що вона зареєстрована і здійснює підприємницьку діяльність у якості ФОП. З Відповідачем питання витрат на поховання матері не узгоджувала. Вона дійсно отримала допомогу на поховання в пенсійному фонді у сумі 4806,06 грн. і не заперечує проти урахуванні цієї суми при ухваленні судом рішення. Також пояснила, що з Відповідачем не спілкується, оскільки між ними наявний майновий спір і вона хотіла би стягнути всю заявлену суму як компенсацію за квартиру, яку вона колись придбала Відповідачу.

Представник Позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що при розрахунку суми позову певна сума помилково здвоїлася. Втім, незважаючи на попередні роз`яснення суду, окремого розрахунку суми позову не надала.

Представник Відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Наголосив на тому, що заявлені Позивачем витрати всупереч приписам ст.1232 не є розумними, факт їх оплати не підтверджений належними та допустимими доказами і розмір таких витрат Позивачем з Відповідачем попередньо не узгоджувався. Аналізуючи надані Позивачем докази неможливо визначити яку суму витрат вона відносить на витрати на поховання батька у 2019 році, а яку до витрат на поховання матері у 2020 році.

При цьому, не оспорював того факту, що сторони є спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була матір`ю Позивача та бабусею Відповідача. Також не оспорював факту понесення Позивачем витрат на поховання ОСОБА_3 в сумі 8555,00 грн. відповідно до рахунку-замовлення від 28.03.2020 року та в сумі 11875,00 грн. відповідно до накладної від 28.03.2020 року, на загальну суму 20430,00 грн. Визнавши частково позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з Відповідача на користь Позивача 1/2 від цієї суми, але з урахуванням отриманої Позивачем допомоги на поховання від держави. В іншій частині позовних вимог просив відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

17.05.1980 року Позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , який був батьком Позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження Позивача від 20.02.1961 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.07.2019 року (а.с.10, 12).

19.09.2019 року Позивачем було укладено договір №1/19 з ФОП ОСОБА_4 , предметом якого є виготовлення деталей пам`ятника - тобто не двох пам`ятників, а одного (а.с.20-23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю Позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження Позивача від 20.02.1961 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2020 року (а.с.9, 12).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України Про поховання та похоронну справу поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

За правилами ст.11 вищевказаного Закону поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Оцінюючи надані Позивачем докази, суд зазначає наступне.

На підтвердження понесення витрат на поховання спадкодавця Позивач надала суду копію договору №1/19 від 19.09.2019 року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_4 . Втім, даний договір був укладений за шість місяців до смерті спадкодавця ОСОБА_3 . До того ж, предметом даного договору є лише виготовлення Підрядником деталей одного пам`ятника. Будь-яких відомостей стосовно предмету доказування даний договір не містить, а тому визнається судом неналежним доказом.

При цьому, суд ураховує, що Позивачем не надано суду ані копій відповідних касових ордерів, ані квитанцій, ані платіжних доручень, які би підтверджували факт перерахування нею коштів ФОП ОСОБА_4 із зазначенням призначення платежу. Також Позивачем не надано суду і витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який би підтверджував факт існування такого суб`єкта із відповідними видами підприємницької діяльності. Та обставина, що у судовому засіданні 08.12.2022 року представник Позивача заявляла про наявність у неї додаткових доказів - накладних та письмових пояснень від вказаної ФОП, підтверджує можливість їхнього контакту, втім, явку даної особи до суду у якості свідка вона не забезпечила. Також Позивач не надала суду й фотографій місця поховання, які могли би свідчити про стан місця поховання, кількість могил, пам`ятників та містили би іншу інформацію щодо предмета доказування, а проти приєднання наданих фотографій представником Відповідача, представник Позивача заперечувала з формальних підстав (пропуск строку подачі доказів), що значно ускладнило встановлення фактичних обставин у даній справі.

Суд також ураховує, що Позивач просить стягнути витрати на поховання померлої ОСОБА_3 , а сам факт поховання та її певні витрати представником Відповідача не оспорювалися. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача 1/2 витрат, понесених на оплату комплексу заходів та обрядових дій, які було здійснено, як вказано в Законі, з моменту смерті спадкодавця до поміщення труни з тілом у могилу. Тобто, 1/2 витрат, з великою долею ймовірності понесених Позивачем в день похорон - 28.03.2020 року. До таких витрат відносяться витрати на придбання труни, покривала, погребельного набору тощо, підтверджені рахунком-замовленням №384 від 28.03.2022 року на загальну суму 8555,00 грн., а також витрати на придбання подушки, хреста, рушників тощо, підтверджені накладною б/н від 28.03.2022 року на загальну суму 11875,00 грн. - ці витрати представником Відповідача не оспорювалися. Додатково до цього суд стягує й 1/2 вартості ритуальних вінків та корзини ритуальної, підтверджених накладною від 28.03.2020 року на загальну суму 4205,00 грн. Такі витрати є розумними і відповідають звичаям та традиціям.

При цьому, розмір коштів, які стягуються з Відповідача на користь Позивача необхідно зменшити на суму допомоги на поховання - 4806,06 грн., отриманої Позивачем 13.05.2020 року, про що ні вона, ні її представник не повідомили суду до моменту оголошення у судовому засіданні листа ГУ ПФУ у Київській області від 15.11.2022 року (а.с. 110).

Тобто, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути:

8555,00 грн. + 11875,00 грн. + 4205,00 грн. / 2 - 4806,06 грн. = 7511,44 грн.

У частині стягнення інших витрат, на підтвердження яких Позивач надала суду накладну від 16.06.2020 року на суму 182 140,00 грн. (заливка, стяжка, плитка, укладення плитки, пам`ятники, підставки, плити, тощо) та накладну від 20.03.2021 року на суму 31 000,00 грн. (огорожа, установка фігурної огорожі) суд відмовляє, оскільки вартість, розумність та факт понесення цих витрат Позивачем не обґрунтовані та не доведені. Правових підстав для їх задоволення у суду немає.

У тексті позовної заяви представник Позивача зазначає про понесення Позивачем витрат на поховання спадкодавця у загальному розмірі 580 910,00 грн. та просить стягнути з Відповідача 1/2 від даної суми - 290 455,00 грн. Втім, у судовому засіданні представник Позивача повідомила суду про арифметичну помилку у її розрахунках, на що суд і раніше звертав її увагу, пропонуючи надати окремий розрахунок ціни позову, а тому правових підстав для стягнення помилково нарахованих витрат, звісно, у суду також немає.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути витрати на поховання спадкодавця у сумі 7511,44 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивач просив стягнути з Відповідача 290 455,00 грн., при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2904,55 грн., а позов задоволено на 2,59%, то стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у сумі 75,23 грн. (а.с. 25).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих ним доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання спадкодавця у розмірі 7 511,44 грн. (сім тисяч п`ятсот одинадцять гривень 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 75,23 грн. (сімдесят п`ять гривень 23 копійки).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 19.12.2022 року.

Суддя В. П. Цукуров