ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1831/22 Справа № 201/6987/20 Категорія 48 Головуючий у першій інстанції - Антонюк О. А. Доповідач у другій інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Парфенюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко Олександра Віталіївна про визнання недійсним договору дарування квартири, скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним шлюбного договору, поновлення запису про реєстрацію права власності, виділення частки квартири і визнання недійсним договору про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. про визнання недійсним договору дарування квартири, скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним шлюбного договору, поновлення запису про реєстрацію права власності, виділення частки квартири і визнання недійсним договору про поділ майна подружжя.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про залишення позову без розгляду, з підстав невідповідності його вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України (а саме позов не відповідає вимогам письмової форми, змісту заявлених позовних вимог та переліку документів, що додаються до позову).

Згідно з положеннями ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень ст. ст. 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Вислухавши думку учасників справи з приводу поданої заяви, колегія суддів приходить до висновку, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено справу до розгляду.

15 червня 2021 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська розглянув справу по суті та ухвалив рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. З цим рішенням не погодився позивач, у зв`язку з чим звернувся з апеляційною скаргою.

Права особи, яка подала апеляційну скаргу, визначені ст. 364 ЦПК України, якою надано право цій особі на доповнення, зміну апеляційної скарги або її відкликання, чи відмову від неї.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених положеннями п. 5 ч. 1 статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті, яким останній не скористався.

Принцип диспозитивності реалізується сторонами на стадії апеляційного розгляду відповідно до ст. 373 ЦПК України, згідно з якою в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що правові підстави для залишення позову без розгляду на стадії перегляду справи в апеляційному порядку, відсутні.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 368, 384 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Е.Л. Демченко