Справа №: 398/3038/21
провадження №: 2/398/254/22
"29" листопада 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Нероди Л.М.,
з участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 , третя особа: Благодійна організація «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей які залишились без батьківської опіки» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,
Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько малолітніх дітей записаний у порядку ч. 1 ст. 135 СК України.
У 2017 році до служби у справах дітей надійшло повідомлення про те, що родина ОСОБА_1 перебуває у складних життєвих обставинах, діти проживають в неналежних санітарних умовах, мати не здійснює належний догляд за дітьми, може залишати дітей у бабусі, а сама бути відсутня декілька днів.
З відповідачкою фахівцями з соціальної роботи проводилась профілактична та роз`яснювальна робота щодо подолання складних життєвих обставин, налагодження стосунків в родині, про відповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків, але позитивних результатів це не дало. Відповідачка та її співмешканці продовжували вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, вести асоціальний спосіб життя. Неодноразово за адресою проживання даної родини виїздили працівники поліції і соціальних служб для вилучення дітей з даної родини. У 2018 році ОСОБА_1 разом з дітьми проходила реабілітацію. Після повернення з реабілітаційного центру поведінка ОСОБА_1 не змінилася. У 2019 році служба у справах дітей знову була вимушена вилучити дітей з родини ОСОБА_1 та госпіталізувати їх до дитячої лікарні. Після проходження обстеження та лікування ОСОБА_5 за заявою матері був влаштований до Пантаївського спеціалізованого будинку дитини, де ОСОБА_7 перебував до закриття закладу, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були влаштовані до центру « Джерело життя». під час перебування дітей у закладах ОСОБА_1 влаштувалась на роботу, почала приводити житло в належний стан. Враховуючи позитивні зміни, що відбулись у родині ОСОБА_1 , комісія з питань захисту прав дитини у серпні 2020 року прийняла рішення про доцільність повернення дітей на виховання матері. Після повернення дітей поведінка ОСОБА_1 змінилась в гірший бік, до служби у справах дітей та міського центру соціальних служб почали надходити скарги від жителів селища та баби дітей ОСОБА_10 на поведінку ОСОБА_1 та гучні сварки, які виникали в її помешканні. Більшість свого часу діти проводили у баби, яка їх годувала, та піклувалась ними. Поведінка матері та вживання нею алкогольних напоїв призвело до того, що малолітній ОСОБА_5 отримав опіки. Під час спілкування працівників дошкільного навчального закладу з дитиною було встановлено, що дитина отримала опіки від співмешканця матері, який гасив об дитину цигарки. Враховуючи наявність реальної загрози здоров`ю дитини, працівниками поліції та соціальних служб дитина була вилучена з родини та направлена до міської дитячої лікарні. Після лікування малолітній був влаштований до центру «Джерело життя». У лютому 2021 року до служби надійшло повідомлення з Олександрійського відділу поліції, що в таксі ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, залишила дитину. Враховуючи, що відповідачка перебувала в стані сильного сп`яніння, працівники поліції доставили дитину до міської дитячої лікарні. Після проведення обстеження малолітня дочка відповідачки ОСОБА_11 була влаштована до центру « Джерело життя ». У березні 2021 року до служби зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що у неї перебуває малолітній син відповідачки ОСОБА_12 з ознаками хвороби. Не зважаючи на його стан здоров`я, ОСОБА_1 відправила сина до школи. Після цього було прийняте рішення про госпіталізацію ОСОБА_12 . Матір відвідала дитину у лікарні один раз і перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.
Питання виконання ОСОБА_1 обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей було винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Враховуючи, що ОСОБА_1 не може виконувати батьківські обов`язки у повній мірі, комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей.
Представник позивача у судове засідання не з`явився.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подала, правом на відзив не скористалася.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Представник Благодійного фонду «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей, які залишились без батьківської опіки» у судове засідання не з`явився, письмових пояснень до суду не надіслав.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 27.01.2014 року, серії НОМЕР_2 від 27.01.2014 року, серії НОМЕР_3 .
З листа Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.02.2021 року № 210-22.22-10 встановлено, що відомості про батька малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Зі службових записок директора Олександрійського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на ім`я начальника служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 03.08.2017 року № 272/01-13, від 14.06.2018 року № 192/01-13, від 12.04.2019 року № 123/01-13, від 24.04.2019 року № 138/01-13, від 29.05.2019 року № 171/01-13, від 04.02.2021 року № 28/01-13, від 15.02.2021 року № 41/01-13 встановлено, що сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом. 01 серпня 2017 року комісія у складі фахівців із соціальної роботи міського центру відвідала сім`ю ОСОБА_1 . В ході відвідування було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці, проживала разом з дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які відвідували дитячий садок, та сином ОСОБА_7 , який перебував вдома. Санітарно-гігієнічні умови в сім`ї були в нормі, діти забезпечені місцями для сну, дитячим одягом, іграшками, наявні продукти харчування. 22 лютого 2018 року соціальний супровід було припинено так, як ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні від наркотичної залежності в реабілітаційному центрі «Пілігрім» в м. Маріуполь. У травні 2018 року ОСОБА_1 вирішила припинити лікування та повернулася додому. 13 червня 2018 року надійшов телефонний дзвінок матері біологічного батька дітей ОСОБА_1 . ОСОБА_13 про те, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, залишає дітей без нагляду, не забезпечує продуктами харчування. 14 червня 2018 року родину відповідачки відвідала фахівець міського центру, яка під час відвідування виявила, що продуктами харчування родина забезпечена, в помешканні прибрано, діти забезпеченні одягом та речами першої необхідності, одягнені відповідно сезону. Від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю, відповідачка підтвердила, що вона зловживала алкогольними напоями. 04 квітня 2019 року фахівцем з соціальної роботи та інспектором ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції було затримано ОСОБА_1 , яка перебувала біля центрального ринку у стані алкогольного сп`яніння. Відповідачка пояснила, що двоє її старших дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в той час знаходилися у колишньої свекрухи ОСОБА_13 , а менша дитина ОСОБА_7 - у її подруги в смт. Олександрійське. ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі з приводу алкогольної залежності. Відповідачка систематично вживає алкоголь та не реагує на зауваження щодо дотримання здорового способу життя, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не забирає дітей вчасно з дитячого садка, залишає дітей на бабу ОСОБА_13 , яка не має фізичного здоров`я доглядати за дітьми. 22 квітня 2019 року ОСОБА_13 повідомила міський центр, що ОСОБА_1 залишила трьох дітей їй на півгодини і пропала. ОСОБА_13 жалілася на своє погане самопочуття та самопочуття онуки ОСОБА_1 . Після огляду лікарем швидкої медичної допомоги у ОСОБА_13 було встановлено високий тиск, а у малолітньої ОСОБА_1 - ГРВІ. Через відсутність матері дітей ОСОБА_1 та неможливості встановити місце її перебування було викликано патруль поліції для переміщення дітей до дитячої лікарні. 28 травня 2019 року фахівець з соціальної роботи міського центру відвідала родину ОСОБА_1 , яка разом з дітьми знаходилася у ОСОБА_13 . На момент відвідування відповідачка була твереза, але зі стійким запахом вживання алкоголю напередодні. Відповідачка пояснила, що її менший син ОСОБА_7 не влаштований у дитячий садок, оскільки не пройдена медична комісія, старші діти також не відвідують дитячий садок. ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_1 продовжує вживати наркотичні препарати та алкоголь, застосовує фізичне насильство до дітей, які постійно тікають до неї. 03 лютого 2021 року комісія у складі фахівця з соціальної роботи міського центру та інспекторів сектору ювенальної превенції Олександрійського РВП затримала у селищі Олександрійське ОСОБА_1 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 перебуває на обліку в міському центрі з проблемою алкогольної залежності. Останнім часом відповідачка систематично зловживає алкоголем та не реагує на зауваження щодо дотримання здорового способу життя, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, забуває забирати зі школи дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які відвідують перший клас школи. Діти часто пропускають навчання, педагогічно занедбані, матір не піклується про здоров`я дітей, вчасно не звертається за медичною допомогою та не дотримується рекомендацій лікарів щодо лікування дітей. Залишає дітей на бабу ОСОБА_13 ОСОБА_1 не працює, державні дотації як одинока матір не отримує. У грудні 2020 року ОСОБА_5 був вилучений з родини в лікарню через недбале ставлення матері до здоров`я дитини та перебуває у центрі «Джерело життя». У лютому 2020 року малолітня ОСОБА_8 була вилучена патрульною поліцією від матері, яка перебувала у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння.
З доповідних головного лікаря дитячої міської лікарні на адресу начальника служби у справах дітей від 01.08.2017 року № 389, від 15.12.2020 року № 756, від 24.03.2021 року № 136 встановлено, що у дитячій лікарні на лікуванні знаходився малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Матір дитини щодня відлучалася з відділення на декілька годин, незважаючи на зауваження, пропускала ін`єкції та фізіотерапевтичні процедури. 14 грудня 2020 року працівниками служби у справах дітей дитину ОСОБА_4 було доставлено до дитячої лікарні. Із розслідування стало відомо, що дитину ІНФОРМАЦІЯ_6 вдома вдарили головою об стілець, дитина має опік в ділянці пупка через гасіння сигарети. Зі слів дитини сигарету об дитину гасив тато-вітчим. Під час перебування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у дитячій лікарні матір дитини з`явилася лише один раз і перебувала у стані алкогольного сп`яніння, до дитини допущена не була. Більше матір дитини до лікарні не з`являлася, станом дитини не цікавилася.
Згідно листа загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів № 12 - дошкільного навчального закладу Олександрійської міської ради від 14.12.2020 року № 318, 14 грудня 2020 року під час огляду малолітнього ОСОБА_4 вихователем було виявлено травму у виді опіку біля пупа. Психолог дошкільного підрозділу провела бесіду з ОСОБА_7 , який повідомив, що тато курив та гасив об нього цигарки, а мама жодних дій не робила. Після звернення вихователя директор закладу повідомила про випадок ювенальну поліцію та службу у справах дітей.
25 листопада 2020 року комісія у складі класного керівника та соціального педагога НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів № 12 - ДНЗ» обстежила житлово-побутові умови проживання малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Встановлено, що діти не завжди готові до уроків, канцелярських товарів на двох недостатньо, діти потребують належних житлово-побутових умов. Комісія дійшла до висновку, що дітям вдома не надається належна увага в догляді, навчанні та відпочинку.
Відповідно до листа загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів № 12 - дошкільного навчального закладу Олександрійської міської ради від 10.03.2021 року № 67 учень 1-Б класу ОСОБА_9 з 09 лютого по 05 березня 2021 року не відвідував навчальний заклад. З матір`ю дитини зв`язатися не вдалося, а баба дитини повідомила, що ОСОБА_12 періодично живе то у неї, то у матері. Також вона повідомила, що дитина прихворіла, але до лікаря вони не зверталися.
Згідно витягу з протоколу засідання педагогічної ради дошкільного підрозділу НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів № 12 - ДНЗ» від 17.02.2021 року № 7 педагогічна рада ухвалила визнати за доцільне позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 .
З витягу з рішення педагогічної ради НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів № 12 - ДНЗ» від 15.02.2021 року № 11 встановлено, що педагогічна рада ухвалила дати згоду на позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно листа Благодійного фонду Центр «Джерело життя» від 15.06.2021 року № 110 ОСОБА_5 знаходиться у центрі з 14 грудня 2020 року, ОСОБА_8 - з 19 лютого 2021 року, ОСОБА_9 - з 16 березня 2021 року. За час перебування у закладі матір дітей ОСОБА_1 жодного разу не відвідала дітей та не телефонувала. Здоров`ям та життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.
З характеристик на ОСОБА_1 встановлено, що вона негативно характеризується за місцем проживання, зловживає алкогольними напоями, не працює, не виконує належним чином батьківські обов`язки.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.03.2021 року ОСОБА_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та стягнути з неї аліменти на утримання дітей.
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має обов`язки піклуватися про здоров`я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дітей, готувати їх до самостійного життя.
Надані позивачем докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дітей, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Тому, під час ухвалення рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд вирішує про стягнення з неї аліментів на утримання дітей.
Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного Кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.
Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до дитини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.
Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток, а також той суд приймає до уваги той факт, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини.
В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.
Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню дитини, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем, як батьком дитини, своїми батьківськими обов`язками щодо неї є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка зобов`язана матеріально утримувати дитину, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідачки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, бере до уваги вищенаведені обставини справи.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява надійшла до суду 14.06.2021 року, отже аліменти стягуватимуться з 14 червня 2021 року.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а тому з ОСОБА_14 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992,40 грн. - за вимогу про позбавлення батьківських прав та 992,40 грн. - за вимогу про стягнення аліментів, а всього 1984,80 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 245, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 , третя особа: Благодійна організація «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей які залишились без батьківської опіки» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - задоволити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як таку, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Здійснювати перерахування аліментів на особисті рахунки дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, протягом одного місяця з дня набрання цим рішенням законної сили відкрити особисті рахунки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відділенні Державного ощадного банку України для перерахування на них аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений 29 листопада 2022 року.

Учасники справи:

позивач - виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Благодійна організація «Благодійний фонд «Центр соціальної допомоги та реабілітації «Джерело життя» для дітей які залишились без батьківської опіки», , місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Бориса Нечерди, 12.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА