№ 336/8474/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., розглянувши заяву адвоката Лисенка Сергія Дмитровича, який діє в інтересах позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовм ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зустрічною позовною заявою адвоката Лисенка Сергія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представника позивача за зустрічний позовом адвокат Лисенко С.Д., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позовом шляхом накладення арешту на вказану двокімнатну квартиру.

В обґрунтування заяви зазначив, що 13.10.2021 позивач ОСОБА_2 , звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

06.01.2001 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Запоріжжя.

Під час шлюбу на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2006 за позивачем ОСОБА_2 , визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, від 21.05.2009 шлюб між сторонами розірвано.

Спір виник з приводу користування жилим приміщенням між колишнім подружжям, одному з яких ОСОБА_2 , наразі належить на праві особистої приватної власності житловим будинок, а іншій з подружжя ОСОБА_1 , вселився до будинку як член сім`ї власника і продовжував користуватися ним після розірвання шлюбу між сторонами.

Заявник зазначає, оскілки на теперішній час ОСОБА_2 , залишається єдиним власником зазначеної квартирі існує вірогідність того, що вона зможе продати цю кватиру, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення зустрічного позову.

Учасники справи для розгляду цієї заяви в силу ч. 1 ст. 153 ЦПК України не викликались.

Вивчивши доводи заяви та додані до неї письмові докази, суд доходить таких висновків.

В силу ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заявник на підтвердження необхідності накладення арешту на квартиру надав роздруківку із рекламним оголошенням про продаж квартири по АДРЕСА_3 , однак предметом спору є квартира по АДРЕСА_4 , що не може бути доказом вчинення ОСОБА_2 несумлінних дій, направлених на продаж предмету спору, і, як висновок, на наявність реального ризику невиконання можливого рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Лисенка С.Д. про забезпечення зустрічного позову шляхом накладання арешту на майно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Є.С. Боєв