Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/320/22
Єдиний унікальний №733/742/22
Рішення

Іменем України

19 грудня 2022 року

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі Т.О. Кулініч

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Чернігівської області та ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та визнання права власності.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про тлумачення заповіту та визнання права власності, вказуючи на те, що 12 жовтня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували після смерті своєї матері ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області.

Позов мотивує тим, що у порядку спадкування було видано:

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 2011 року № 1575 на Ѕ частки земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 2011 року № 1577 на Ѕ частки земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області ОСОБА_4 .

У 2011 році було виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області. У наслідок поділу було сформовано та зареєстровано 2 земельні ділянки:

- з кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 4630802 від 10.06.2013 року;

- з кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 4651285 від 10.06.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , померлий заповів ОСОБА_1 Ѕ земельної ділянки із кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га.

ОСОБА_1 звернувся до відповідного органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 внаслідок чого було заведено спадкову справу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , померлий заповів ОСОБА_1 Ѕ земельної ділянки із кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га.

ОСОБА_1 звернувся до відповідного органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , внаслідок чого було заведено спадкову справу.

Іншим спадкоємцем у даній спадковій справі є ОСОБА_2 , якій померлий ОСОБА_4 заповів земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0294 площею 5,37 га, що належить померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №118941, зазначене підтверджується заповітом № 03 від 20 жовтня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіли ОСОБА_1 належні їм частки земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області, не врахувавши що у 2011 році було здійснено поділ зазначеної ділянки та сформовано нові земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га та з кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га.

Звернувшись до нотаріуса для видачі свідоцтв про право на спадщину, ОСОБА_1 отримав відмову №123/01-16 від 26.09.2022 року та №124/01-16 від 27.09.2022 року оскільки із поданих документів не можливо встановити, що це саме ці земельні ділянки були заповідані. В зв`язку з чим просить розтлумачити заповіт та визнати право власності за ним на земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Ічнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 12 жовтня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували після смерті своєї матері ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.18).

У наслідок поділу було сформовано та зареєстровано 2 земельні ділянки:

- з кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 4630802 від 10.06.2013 року;

- з кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 4651285 від 10.06.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 червня 2020 року, виданого Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис № 206 (а.с.23).

ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 Ѕ земельної ділянки із кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРН № 289743, що підтверджується заповітом № 27 від 15 липня 2014 року (а.с.13).

ОСОБА_1 звернувся до відповідного органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 внаслідок чого було заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі: 66458540 (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 березня 2021 року, виданого Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис № 125(а.с.17).

ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 Ѕ земельної ділянки із кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРН №269744, що підтверджується заповітом № 28 від 15 липня 2014 року (а.с.10)

ОСОБА_1 звернувся до відповідного органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , внаслідок чого було заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі: 68334356 (а.с.22).

Іншим спадкоємцем у даній спадковій справі є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій померлий ОСОБА_4 заповів земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:0294 площею 5,37 га, що належить померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №118941, зазначене підтверджується заповітом № 03 від 20 жовтня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіли ОСОБА_1 належні їм частки земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0293, площею 5,37 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Городнянської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області, не врахувавши що у 2011 році було здійснено поділ зазначеної ділянки та сформовано нові земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га та з кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га.

Тобто, фактично волею заповідачів є передача в порядку спадкування належних їм земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га та з кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га, що утворилися внаслідок поділу земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0293, площею 5,37 га, однак при складанні заповітів було допущено помилку, та зазначені дві Ѕ частки, які становлять одне ціле земельної ділянки.

Звернувшись до нотаріуса для видачі свідоцтв про право на спадщину, ОСОБА_1 отримав відмову №123/01-16 від 26.09.2022 року та №124/01-16 від 27.09.2022 року оскільки із поданих документів не можливо встановити, що це саме ці земельні ділянки були заповідані йому (а.с.25,26).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Правила, за якими має здійснюватися тлумачення правочину, закріплені у частинах 3, 4 ст. 213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства оцінюється судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов`язком за умови наявності спору.

Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малось на увазі.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦКУ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 213, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1256,1261-1265,1268, 1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розтлумачити, що в заповіті складеного ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченому секретарем Городнянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області 15 липня 2014 року, зареєстрованому в реєстрі за № 27, виявленням його волі є розпорядження, згідно якого ОСОБА_3 заповів земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 4630802 від 10.06.2013 року, площею 2,6865 га., із кадастровим номером :02:000:0455 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Городнянської сільської ради, Ічнянського району (на даний час Прилуцького) Чернігівської області;

Розтлумачити, що в заповіті складеного ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченому секретарем Городнянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області 15 липня 2014 року, зареєстрованому в реєстрі за № 28, виявленням його волі є розпорядження, згідно якого ОСОБА_4 заповів земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 4651285 від 10.06.2013 року, площею 2,6865 га., із кадастровим номером :02:000:0456 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Городнянської сільської ради, Ічнянського району (на даний час Прилуцького) Чернігівської області.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:0455 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Городнянської сільської ради, Ічнянського (на даний час Прилуцького) району, Чернігівської області що належить ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:0456 площею 2,6865 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Городнянської сільської ради, Ічнянського (на даний час Прилуцького) району, Чернігівської області, що належить ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Ічнянська міська рада Чернігівської області, місце знаходження: м. Ічня, площа Т.Шевченка, 1 Чернігівської області, .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя Т. В. Карапиш