Справа № 464/6130/22
пр.№ 2-н/464/1814/22
УХВАЛА

20 грудня 2022 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 6 587,54 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

За вимогами ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ч.1 ст.30 ЦПК України).

За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17) сформульовано позицію про те, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Як передбачено п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг за надані житлово-комунальні послуги. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже заявлені вимоги стосуються утримання нерухомого майна, а тому застосуванню підлягають положення ст.30 ЦПК України щодо виключної підсудності.

Сихівський районний суд м.Львова не є «судом, встановленим законом» у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року, що є джерелами права (ч.4 ст.10 ЦПК України), не має повноважень розглядати цю справу по суті у зв`язку з тим, що буде порушено правила підсудності, визначені нормами ЦПК України.

При цьому слід брати до уваги вимоги ст.378 ЦПК України, за якими судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

З урахуванням, що заяву про видачу судового наказу було подано з порушенням правил підсудності, нерухоме майно не знаходиться на території Сихівського району м.Львова, а тому слід відмовити у видачі судового наказу. Постановлення Галицьким районним судом м.Львова ухвали від 03 листопада 2022 року про відмову у видачі судового наказу, мотивуючи, що боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально належить до Сихівського районного суду м.Львова не позбавляло заявника права на оскарження такої ухвали в апеляційному порядку. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.162, 165, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «ЛЬВІВТЕПЛОНЕРГО» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 20 грудня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна