Справа № 369/4896/18
Провадження №2-зз/367/16/22
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Зінюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової В.О. про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшло зазначене клопотання, в якому заявник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 18.04.2018 року. Просить суд скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_2 , а саме скасувати арешт: земельної ділянки площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та земельної ділянки площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 18.04.2018 р. по справі №369/4195/18, винесеної на підставі заяви ОСОБА_2 , поданої до подання позову. Дане клопотання обґрунтовує тим, що суд станом на 18.04.2018 р., приймаючи ухвалу про арешт вказаних земельних ділянок на підставі заяви ОСОБА_2 , поданої до подання позову, не мав ніякої інформації про дати, підстави та порядок набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:008:5008, :05:013:5001, та враховуючи наявні на цей час в матеріалах справи вказані докази, існуючий арешт на вказаних земельних ділянках як на спірних об`єктах, які можуть перебувати в спільній сумісній власності подружжя, є неадекватним засобом забезпечення позову ОСОБА_2 , оскільки ці земельні ділянки є особистою власністю особи, яка їх приватизувала відповідно до положень закону, і щодо них навіть не може вирішуватись питання про поділ між подружжям. Тобто, на протязі 3,5 років ОСОБА_1 безпідставно обмежена в реалізаці її права особистої приватної власності на приватизовані нею земельні ділянки, право власності на які нею набуте 19.09.2014 р. на підставі свідоцтва від 02.10.2014 р. та 30.04.2013 р. на підставі свідоцтва від 24.05.2013 р., та встановлено відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, тобто режим власності на ці земельні ділянки не може бути змінений рішенням суду навіть за позовом ОСОБА_2 . В судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тернова В.О. не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Перемежко А.О. просив врахувати, що оскільки позивач відмовився від вимог в частині земельної ділянки площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , то не заперечує щодо скасування арешту накладеного на земельну ділянки площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 18.04.2018 року. В іншій частині клопотання про скасування заходів забезпечення позову просив відмовити, як необґрунтованій.

Суд, дослідивши надані докази, оглянувши письмові матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В Ірпінському міському суді Київської області на розгляді перебуває цивільна справа № 369/4896/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна об`єктом спільної сумісної власності та його поділу, що надійшла до суду згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2020 року.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.05.2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна та майнових прав об`єктами спільної сумісної власності та їх поділ.

Відповідно до пунктів 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової В.О. про скасування заходів забезпечення позову безпідставне та не підлягає задоволенню, оскільки, забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна об`єктом спільної сумісної власності та його поділу в цивільній справі № 369/4896/18 не було задоволено.

Керуючись ст. 158, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової В.О. про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза