Справа № 309/219/22
Провадження № 2/309/51/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
у складі головуючого-судді Довжанин М.М.
за участю секретаря судового засідання Томищ Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи на боці відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат за вчинення виконавчого напису, заборгованість становить 830627 (вісімсот тридцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 27 копійок за період з 18.08.2006 року по 23.01.2019 року.
Вищезазначений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на Договорі іпотеки, посвідченого 18.08.2006 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. за реєстровим № 3876, за яким позивачка в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № MKAOGK00000172 від 18 серпня 2006 року, передала в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», належну їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Король Н.І. від 18.08.2006 року за реєстровим №3873, житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено всупереч вимогам чинного законодавства. Нотаріусом не надіслано їй письмову вимогу про усунення порушень і тим самим не повідомлено її про наявність заборгованості та намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Одночасно відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» порушено строк давності звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Крім того, заборгованість, зазначена у виконавчому написі, є не зрозумілою для неї, оскільки до суми виконавчого напису було неправомірно включено проценти, нараховані після завершення строку кредитування. За наведених підстав, вважає заборгованість спірною, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення судової повістки на електронну скриньку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Третя особа на боці відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суду не повідомила.
Третя особа на боці відповідача: приватний виконавець Роман Р.М. в судове засідання не з`явився. Подав заяву, у якій просив розглядати справу в його відсутності.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З метою забезпечення виконання позивачкою вищевказаних зобов`язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. 18 серпня 2006 року за реєстровим номером 3876, у відповідності до якого в іпотеку передано цілу житлову квартиру на три житлові кімнати, загальною площею 63,7 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.19-22)
22 червня 2016 року Хустський районний суд Закарпатської області видав виконавчий лист № 309/6036/15-ц з примусового виконання вказаного рішення суду. (а.с. 26, 27)
Вказане судове рішення перебуває на примусовому виконанні в Хустському РВ ДВС, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59465466 від 09.07.2019 року. (а.с. 28, 29)
Постановою приватного виконавця Роман Р.М. 06 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67054917 про примусове виконання виконавчого напису № 1103, виданого 18.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (а.с. 32-34, 18)
06 жовтня 2021 року приватним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , яка належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 35, 36)
Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Таким актом на момент виникнення спірних правовідносин був зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні положення містяться в п.1, 3 глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Так, відповідно до розділу 1 Переліку документів в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, нотаріусу для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17.
Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до нагальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, як зазначено статтею 88 Закону України «Про нотаріат» - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.
З вищенаведеного вбачається, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення і так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Як встановлено в ході судового розгляду справи, у оскарженому виконавчому написі від 18.04.2019 року вказано, що стягнення боргу проводиться за період з 18.08.2006 року по 23.01.2019 року. Отже, право вимоги у стягувача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло з моменту виникнення заборгованості - з 18.08.2006 року. Виконавчий напис приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинено 18 квітня 2019 року, тобто з порушенням строку давності вчинення такого виконавчого напису.
Таким чином право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після зміни строку виконання основного зобов`язання, тому до суми виконавчого напису було неправомірно включено проценти, нараховані після завершення строку кредитування.
З огляду на встановлене, суд приходить висновку про обґрунтованість сумнів позивачки щодо сум заборгованості, вказаних у виконавчому написі, у зв`язку з чим вважає заборгованість спірною.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Так, приватним нотаріусом до моменту вчинення виконавчого напису мало бути досліджено письмову вимогу в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», яка направляється позичальнику/іпотекодавцю про попередження звернення стягнення на предмет іпотеки та фіксацією заборгованості по кредиту.
Нотаріус не надіслав позивачці ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушення, отже не повідомив позивачку про наявність заборгованості та намір звернути стягнення на предмет іпотеки, чим порушив ст. 35 Закону України «Про іпотеку».
Зважаючи на викладені обставини, враховуючи невідповідність дій нотаріуса вимогам діючого законодавства (ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.1, 3 глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за № 1172), суд констатує про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису від 18.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1103 та вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню, а тому позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року, ст. 1048, 1054 ЦК України, суд
Стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1488,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Хустським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.