ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3177/21

Провадження № 22-ц/4820/1557/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 680/846/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2022 року (суддя Стаднічук Н.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1 . Сини ОСОБА_4 Пасічник ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги.

Проте, ОСОБА_6 відмовився від належної йому частки спадкового майна на користь ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що ОСОБА_2 слід усунути від права на спадкування після смерті батька, оскільки за життя батька, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані, ухилявся від надання йому допомоги.

Вказувала, що спадкодавець за життя хворів, витрати на його лікування та реабілітацію оплачувала тільки вона, також здійснювала догляд за братом, готувала їжу, прала, прибирала у квартирі, купувала йому продукти та ліки за власні кошти. Витрати на поховання понесла також вона.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування задоволено. Усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин, що мають істотне значення для справи. Зазначає, що позивачем не доведено безпорадність стану спадкодавця, його потребу у допомозі від сина ОСОБА_2 , звернення спадкодавця за життя до сина з проханням про допомогу, та що останній ухилявся від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві. Необхідність встановлення таких обставин підтверджується численною судовою практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах, яка судом першої інстанції врахована не була.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою та каліцтвом, позивачка зверталась з проханням про допомогу останньому до відповідача, але той допомоги не надавав, свідомо ухилявся від виконання свого обов`язку.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Встановлено, що згідно з договором дарування від 31.08.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Петровською Л.О., зареєстрованому в реєстрі за №2334, власником квартира АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 12-13).

Згідно з виписним епікризом (історія хвороби №6895/955) ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в рад. відд. ХООД з 28.11.06 по 22.12.06 з діагнозом Са гортані серединна локалізація І ст. ІІ кл. гр. Т1N0M0 ОСОБА_7 ларингіт (а.с. 17).

Згідно з довідкою ДУ «Інститут отоларинголії ім. проф. О.С. Коломійченка АМН України» ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у стаціонарі Інституту отоларингології з 18.05.2009 року по 29.05.2009 року (а.с.20).

ОСОБА_4 в період з 22.12.2009 по 01.01.2012 був особою з інвалідністю 1 групи та потребував постійного стороннього догляду, з 12.12.2011 по 01.01.2016 особою з інвалідністю 2 групи та мав протипоказання важкої фізичної праці (а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 Пасічник ОСОБА_8 помер (а.с. 53).

З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулись сестра ОСОБА_1 (позивач у справі), син ОСОБА_2 (відповідач у справі) (а.с. 7-11, 71-81).

Син спадкодавця ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, відповідно до поданої ним заяви відмовився від належної йому частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1 (а.с. 52).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого зі спадкоємців за законом незалежно від черги,

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги саме від спадкоємця-відповідача, за умови отримання її від інших осіб, чи мав цей спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідача, а останній, у свою чергу, умисно ухилявся від надання такої допомоги. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від права на спадкування.

Покази свідка ОСОБА_9 , які суд першої інстанції поклав в основу прийнятого рішення, не є допустимим доказом, в розумінні ч. 2 ст. 79 ЦПК України, безпорадного стану спадкодавця ОСОБА_4 .

Посилання позивача на те, що нею витрачались кошти на лікування брата ОСОБА_4 під час знаходження останнього в лікарні, а також на продукти харчування та ліки, поховання ОСОБА_4 , не є підставами для усунення відповідача від права на спадкування, передбаченими статтею 1224 ЦК України.

А тому, суд першої інстанції помилково задовольнив позов ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права спадкування, оскільки підставою для усунення від права на спадкування, на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України, є сукупність обставин, які позивачем доведено не було. І з цього, приводу є підставними доводи апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1362 грн, сплачений останнім при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1362 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай