ПОСТАНОВА

Іменем України

15 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/8222/21

провадження № 22-ц/4809/1095/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 серпня 2022 року (суддя Іванова Л.А.),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 13.09.2010 з відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним анкета - заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2021 року складається з наступного:

15 811, 70 грн - заборгованість за тілом кредита,

в т.ч.:

0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита;

15 811,70 - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

4 358,84 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК;

0,00 грн - нарахована пеня;

0,00 грн - нараховано комісії.

Відзиву відповідачем на позовну заяву не подано.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 серпня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 13 вересня 2010 року, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 15 811,70 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті. В зв`язку з чим, кредитодавець вправі вимагати повернення фактично отриманої суми коштів через суд.

Відмовляючи у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, суд зазначив, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а так само розмір відсоткової ставки за користування позичальником кредитними коштами.

Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати вищезазначене рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, ухваливши в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апелянт не погоджується з висновками суду в частині відмови в стягненні процентів, оскільки вважає, що суд не в повній мірі встановив дійсні обставини справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відсутність підпису позичальника в Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту на таких умовах.

Вказано, що ОСОБА_1 при укладенні договору особисто підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено:

тип карти Master Card Mass;

тип кредитної лінії відновлювальна;

базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Факт підписання даної довідки відповідачем у встановленому порядку не спростовано.

Скаржник зазначає, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Окрім того, наголошує, що при укладанні договору відсоткова ставка була визначена на рівні 2,5%.

В зв`язку з викладеним, суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором та довідку про умови кредитування, підписану відповідачем особисто.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на оскаржуване рішення подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду 21 вересня 2022 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2022 витребувано з Ленінського районного суду м. Кіровограда матеріали справи №405/8222/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк», встановлено строк для подачі відзиву.

11 жовтня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 15 грудня 2022 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Обставини справи, встановлені судами

13.09.2010 між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником прав та обов`язків якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за змістом якої відповідач погодився з тим, що зазначена заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.37).

На підставі вказаної заяви від 13.09.2010 відповідачу Банком були надані наступні кредитні картки: 13.09.2010 року № НОМЕР_1 терміном дії до 08/14, 04.12.2014 року № НОМЕР_2 терміном дії до 10/17, 03.08.2017 року № НОМЕР_3 терміном дії до 07/21, 22.11.2018 року № НОМЕР_4 терміном дії до 10/22 (а.с.36).

Крім того, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , виходить, що старт карткового рахунку відбувся 13.09.2010 року, 13.09.2010 року Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 грн та в подальшому Банком кредитний ліміт збільшувався, а саме: 03.03.2011 року до 600 грн, 10.04.2011 року до 800 грн, 13.10.2011 року кредитний ліміт був зменшений Банком до 150 грн, 21.09.2012 кредитний ліміт був зменшений Банком до 0,00 грн, в подальшому Банком кредитний ліміт збільшувався, а саме: 08.07.2018 року до 10000 грн, 22.11.2018 року до 16500 грн, 12.02.2019 року до 25000 грн, 22.02.2019 року, 18.03.2020 року, 31.03.2020 року, 14.04.2020 року до 26500 грн, 27.04.2020 року, 08.05.2020 року, 19.05.2020 року, 01.06.2020 року, 12.06.2020 року, 23.06.2020 року, 06.07.2020 року, 17.07.2020 року кредитний ліміт був зменшений Банком до 25935 грн 03 коп., 31.07.2020 року, 11.08.2020 року, 25.08.2020 року, 07.09.2020 року, 23.09.2020 року, 07.10.2020 року, 19.10.2020 року, 30.10.2020 року, 11.11.2020 року, 26.11.2020 року до 23135 грн 03 коп., та 04.12.2020 року до 0,00 грн (а.с.35).

До позовної заяви долучено витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який не містить підпису відповідача про ознайомлення з ним (а.с. 39-62).

В матеріалах справи міститься Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 13.09.2010. У вказаній довідці визначена базова відсоткова ставка в місяць у розмірі 2,5%, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році (а.с.38).

За даними виписки за договором б/н за період з 13.09.2010 по 01.10.2021, виданої на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами (а.с.21-34).

На підтвердження розміру заборгованості Банком надано розрахунок за договором б/н від 13.09.2010 станом на 30.06.2019, в якому загальна заборгованість за наданим кредитом складає 20 170,54 грн, з яких:

15 811, 70 грн - заборгованість за тілом кредита,

в т.ч.:

0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита;

15 811,70 - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

4 358,84 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

0,00 грн - нарахована пеня;

0,00 грн - нараховано комісії (а.с.6-20).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, суд згідно статті 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України в суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ціна позову в даній справі становить 20 170,54 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2022 становить 248 100 грн), в зв`язку з чим апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Обґрунтовуючи підстави для стягнення відсотків, банк посилається на те, що відповідач був ознайомлений з відсотковою ставкою по кредиту, що підтверджується його підписом в довідці про умови кредитування, яку суд неправомірно не взяв до уваги.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апелянта частково.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору, а також довідку про умови кредитування.

Зазначена довідка підписана відповідачем (а. с. 38).

Заперечень щодо підпису вказаної довідки відповідачем не надано.

Довідка визначає, зокрема, ставку процентів за користування кредитом (2,5% в місяць).

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції взагалі не взято вказану довідку до уваги як доказ.

Колегія суддів не може погодитись з такою позицією суду, оскільки довідка підписана в той же день, що і анкета-заява, та містить деталізовані умови кредитування. Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано. А тому, довідка про умови кредитування є частиною договору, оскільки містить узгоджені з позичальником умови, на яких відповідач користувався кредитними коштами.

У вказаній довідці процентна ставка узгоджена із позичальником в розмірі 2,5% на місяць, тобто 30 % річних. Однак у розрахунку заборгованості банк нараховував проценти, починаючи з 13 вересня 2010 року за ставкою 30% річних, з 01 вересня 2014 року за ставкою 34,8 % річних, з 01 квітня 2015 року за ставкою 43,2 % річних, що свідчить про неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.

Також банком застосовувалась процентна ставка при порушенні умов кредитування 3,6 %, 3,5 % та 3,4 % на місяць.

Підтверджень узгодження з відповідачем таких відсоткових ставок банк не надав.

Суд враховує, що заборгованість нарахована банком за значний період з моменту видачі кредитної карти 13 вересня 2010 року та до 01 жовтня 2021 року, тіло кредиту відповідно до виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за весь період змінювалось, банк не надав розрахунок заборгованості по відсоткам за узгодженою з відповідачем ставкою (2,5 % на місяць, 30 % на рік).

Відтак, за відсутності спеціального програмного забезпечення, за допомогою якого банк нараховував суму заборгованості, суд позбавлений можливості самостійно розрахувати розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом, виходячи із ставки, яка зазначена в довідці про умови кредитування в розмірі 2,5% на місяць.

Доказування наявності між сторонами у справі кредитних правовідносин, умови таких правовідносин, факт їх порушення позичальником, а також розмір, складові заборгованості, в тому числі і за відсотками за користування кредитом, період їх існування і нарахування, тощо (підстави і предмет позову), є обов`язком саме позивача у справі.

У частині 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини.

Однак, банк доказів щодо наявності підстав для нарахування заборгованості за відсотками, що перевищують 30% річних (2,5% на місяць), не надав, власних розрахунків заборгованості за відсотками в розмірі, що узгоджений з позичальником, не навів.

Обов`язок суду здійснити розрахунок заборгованості за відсотками в розмірі 2,5% на місяць, враховуючи те, що тіло кредиту змінювалось впродовж майже 10 років, є неможливим без спеціального програмного забезпечення, існує вірогідність значної арифметичної помилки. Такі розрахунки здійснює банк за допомогою програми, яка не може бути замінена в сучасних умовах «вручну». Тому, позивач, знаючи про безпідставне, з урахуванням відсутності згоди позичальника, підвищення процентної ставки, маючи інформаційний доступ до позиції судів, враховуючи вищевикладене не надав розрахунок виходячи з процентної ставки 2,5.%

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частина рішення суду в оскаржуваній частині зміні в частині визначення правових підстав відмови у стягненні відсотків за користування кредитом, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Так як, фактично суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення відсотків, тому судові витрати, понесені апелянтом, залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 серпня 2022 року змінити в оскаржуваній частині, з урахуваннями мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О.А. Письменний