Справа № 443/655/19 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М.
Провадження № 22-ц/811/1760/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Скакун І.А.

за участю: прокурора Сеніва О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 травня 2019 року у справі за заявою Першого заступника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області, заінтересована особа: Вільховецька сільська рада Жидачівського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИЛА:

До Жидачівського районного суду Львівської області звернувся Перший заступник Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Сірачинський Р.М., в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах про визнання спадщини відумерлою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 3, 45 ЦПК України, за участю заінтересованої особи: Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, з заявою, в якій просив визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 2,8418 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, право на яке посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №060529 від 09.12.2002. Спадщину, визнану відумерлою, передати у власність територіальної громади Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 2,8418 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, право на яке посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №060529 від 09.12.2002. Згідно довідки Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №132 від 19.02.2019 року земельна ділянка площею 2,8418 га віднесена до категорій: рілля - 2,4370 га та сінокіс - 0,4048 га. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчено та згідно вимог спадкового законодавства по лінії спорідненості на її земельну ділянку ніхто не претендує, що підтверджується даними зі спадкового реєстру. З моменту смерті і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, спадкоємців будь-якої з черг(першої та другої) не виявлено. У відповідності до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування за подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Прокурор зазначає, що має місце бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому він звертається до суду з такою заявою в інтересах держави.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10 травня 2019 року заяву задоволено повністю.

Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 2,8418 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, право на яке посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії 111-ЛВ №060529 від 09.12.2002. відумерлою.

Відумерлу спадщину ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 2,8418 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, право на яке посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії 111-ЛВ №060529 від 09.12.2002, - передано у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини - Вільховецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області.

Вказане рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те. що визнаючи спадщину, що залишилася після ОСОБА_2 , відумерлою, суд не з`ясував. яке ще майно, крім права на земельну частку (пай), залишився у спадкодавця, чи наявні спадкодавці, які прийняли спадщину. Внаслідок чого, суд не дослідив повно та всебічно обставини справи, а також не залучив до розгляду справи усіх заінтересованих осіб. Просить рішення суду скасувати та залишити заяву аявою Першого заступника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області без розгляду.

Стрийська окружна прокуратура та Жидачівська міська рада подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор Сенів О.П. просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

За змістом ч.1,2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. ст. 293,294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про визнання спадщини відумерлою.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №28 від 27.06.2005 по с. Пчани Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 88 років. Місцем проживання та смерті померлої особи визначено: Львівська область, Жидачівський район с. Пчани(а.с. 9-10).

Спадщина відкрилася в цей же день, 26.06.2005, у відповідності до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин).

Також судом встановлено, що спадщина померлої складається із земельної ділянки площею 2,8418 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, право на яке посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №060529 від 09.12.2002(а.с.7).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Жидачівською державною нотаріальною конторою від 02.04.2019, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області за охороною спадкового майна, та пройшло більше одного року з моменту відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачі її у власність територіальній громаді Вільховецької сільської раді Жидачівського району Львівської області.

Проте колегія суддів з таким висновком першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, як із доданих до апеляційної скарги письмових доказів, а саме Довідки Жидачівської міської ради Львівської області від 21.04.2021(а.с.42) убачається, що спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , 1945 року народження, яка прописана і постійно проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті матері, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка не була залучена до участі у розгляді справи, хоча судом вирішувалося питання, у тому числі, і про її права і обов`язки як спадкоємця першої черги.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Визнаючи спадщину, що залишилась після ОСОБА_2 , відумерлою, суд першої інстанції не з`ясував чи є спадкоємці, які прийняли спадщину та не залучив до розгляду справи усіх заінтересованих осіб.

При цьому сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у ОСОБА_1 внаслідок встановлення певного факту є критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження.

Згідно позиції Верховного Суду, сформованої у справах №175/423/18 від 23.12.2019, №265/4631/19 від 09.12.2020, під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Аналіз фактичних обставин свідчить про наявність спору про право між територіальною громадою і спадкоємцем першої черги, який має розглядатися не в порядку окремого провадження, а в позовному проваджені.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Викладене свідчить про те, що між територіальною громадою і спадкоємцем, який не був залучений до розгляду цієї справи, існує спір про право, який має розглядатися не в окремому, а в позовному провадженні, а тому оскаржуване рішення відповідно до ст.ст.377, 294 ч.6 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява прокурора - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 травня 2019 року скасувати.

Заяву Першого заступника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області, заінтересована особа: Вільховецька сільська рада Жидачівського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 04.04.2022.

Головуючий

Судді