Справа № 204/8492/21
Провадження № 2/204/664/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
15 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Єрмак Д.О.,
за участю представника позивача адвоката Макаренко О.А.,
за участю представника відповідача адвоката Гладіліної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним умов кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок, суд
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним умов кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок задоволено. Визнано недійсною, з моменту укладення договору, умову пункту 1.2 кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк «Кредит Дніпро», в частині встановленої щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Визнано недійсною, з моменту укладення договору, умову пункту Розділу 4 кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк «Кредит Дніпро», в частині встановленої у графіку платежів щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування у загальному розмірі 113359,20 гривень (восьмий стовпчик графіку). Зобов`язано Акціонерне товариство «Банк «Кредит Дніпро» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року ОСОБА_1 платежів, зарахувавши сплачену нею комісію у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16 червня 2022 року представником позивача подано клопотання про надання часу після винесення рішення на долучення доказів судових витрат. 15 липня 2022 року представником позивача подано клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого представник позивача просив суд стягнути на користь ОСОБА_1 з АТ «Банк Кредит Дніпро» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Представник позивача подану заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви в повному обсязі, підтримала подане через канцелярію суду клопотання щодо відмови у прийнятті додаткового рішення. Звертала увагу суду, що у відзиві на позовну заяву Банк наголошував на необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , позиція Банку є незмінною, готується подача апеляційної скарги.

Згідно Акту наданих робіт від 14.07.2022 року адвокатом зазначені суми, час, вид та вартість робіт, що не відповідають критеріям адекватності та розумності. Так, в п. 1. Акту, що має назву Аналіз документів, що стосується Кредитного договору - вказано 1 година, проте матеріали справи, на час підготовки позову, становлять Кредитний договір на 2 сторінках, тому явно завищений адвокатом час в одну годину на читання 2 сторінок. У п, 2 Акту зазначено усна консультація щодо можливості судового провадження по визнанню недійсним пунктів Кредитного договору, в той час, як така консультація займає 20 хвилин часу. Щодо трьох годин на складання позовної заяви, то позов не має ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, значною мірою (текстуально й по суті) віддзеркалює позицію сторін по аналогічним спорам, та Позицію ВСУ, що сформована на нормах права, які наразі втратили силу та міститься у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а значить не відповідає принципу співрозмірності. Тому обсяг заявлених наданих послуг адвокатом не відповідає критерію реальності таких витрат, а свідчить про корисливий мотив позивача та намагання безпідставно збагатитися.

Вивчивши подану заяву, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним умов кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок задоволено. Визнано недійсною, з моменту укладення договору, умову пункту 1.2 кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк «Кредит Дніпро», в частині встановленої щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Визнано недійсною, з моменту укладення договору, умову пункту Розділу 4 кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк «Кредит Дніпро», в частині встановленої у графіку платежів щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування у загальному розмірі 113359,20 гривень (восьмий стовпчик графіку). Зобов`язано Акціонерне товариство «Банк «Кредит Дніпро» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору № 9558 від 18.02.2020 року ОСОБА_1 платежів, зарахувавши сплачену нею комісію у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (арк.с.106-112).

19 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Макаренко О.А. укладено договір про надання правової допомоги (арк.с.117-118).

Відповідно до Акту здачі приймання робіт (надання юридичних послуг) від 14 липня 2022 року встановлена фіксована сума за надані послуги: аналіз документів, що стосуються кредитного договору, усна юридична консультація щодо умов кредитного договору та можливості визнання його недійсним, підготування позовної заяви, ознайомлення з матеріалами судової справи, підготування клопотання про надання часу після винесення рішення на долучення доказів судових витрат, підготування заяви про врахування висновків судів інших інстанцій, підготування заяви про розподіл судових витрат у справі, участь у судових засіданнях, у розмірі 8000 грн. (арк.с.119).

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 11.02.2022 року, ОСОБА_1 сплачено частково плату гонорару адвоката по договору про надання правової допомоги б/н від 19.08.2021 року (арк.с.120).

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача подав докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на суму 8000 грн. у строк передбачений законом. Суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджені належними і допустимими доказами (укладеним договором, Актом здачі приймання робіт (надання юридичних послуг), тому вони приймаються судом до уваги. Розмір витрат на правову допомогу відповідає критеріям розумності та реальності, відповідають складності прави.

Таким чином, враховуючи зазначені норми Закону, а саме особливості розподілу судових витрат між сторонами у справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,137,141,270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2022 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним умов кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Кредит Дніпро» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська. 32) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 8000 (вісім тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено.

Суддя В.Ю. Мащук