ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 391/502/17

провадження № 22-ц/4809/40/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді -Мурашко С. І., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2021 року (суддя Червонописький В. С.),-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з позовом,яким просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №0 від 23.10.2013 у розмірі 160 662 грн 09 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу від 23.10.2013 року (надалі - кредитний договір). Підписавши цей договір, відповідач погодився з умовами кредитування, викладеними у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» №85 (5085) 13 травня 2011 року.

Відповідно до умов кредитного договору Банк надав кредит (грошові кошти) у сумі 210 936 грн 29 коп, а відповідач зобов`язався повертати кредит та проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 4 584,00 грн до 23-го числа щомісячно, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 жовтня 2020 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1,4,5 кредитного договору).

За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 19.20% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 26.20% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення (п.7., п. 7.1. кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором (п.1.3. Правил).

Згідно з п.4.1. Правил у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

Позивач зазначає, що відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

ПАТ «УкрСиббанк» направлено ОСОБА_1 вимогу про необхідність усунення порушень договору. Відповідач порушення договору не усунув.

Станом на 24.07.2017 заборгованість за кредитним договором №0 від 23.10.2013 становить 160 662 грн 09 коп, з яких:

145 556,71 грн - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмір 11642, 09 грн за строк з 23.03.2017 по 24.07.2017,

14 102,26 грн - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 11 705,92 грн за строк з 23.02.2017 по 22.07.2017,

490,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.03.2017 по 24.07.2017,

498,50 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.03.2017 по 24.07.2017,

14,35 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією за строк з 24.04.2017 по 27.06.2017.

Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 160 662,09 грн та судовий збір в сумі 2409, 93 грн.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі. Замінено стягувача у виконанні рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області по справі №391/502/17 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 (а.с.83-85 том 1).

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 до Компаніївського районного суду Кіровоградської області подано заяву про перегляд заочного рішення від 10.10.2017 у даній справі (а.с. 88-91 том 1).

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року скасовано заочне рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.101-102 том 1).

В письмових поясненнях поданих до суду, представник відповідача вказує, що не погоджується з сумою заборгованості, та вважає, що тіло кредиту є меншим на 22 260, 39 грн, а відсотки менші на 35 427,19. Оскільки, враховуючи, що умова договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту є недійсною з моменту укладення, то сума боргу за тілом кредиту повинна бути зменшена на розмір сплаченої позичальником комісійної винагороди, а саме на 5 144,79 самої комісії та 5 255,07 грн відсотки на комісію.

Також, пунктом 15 Кредитного договору визначено, що позичальник звертається до Банку про надання йому кредиту в сумі 17 115,60 грн на оплату страхових платежів відповідно до Договору страхування 5006067/05АВ, укладеного 23.10.2013 з АТ «СК «АХА» шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок отримувача.

Спонукання позичальника укладати договори страхування та сплачувати страхові платежі суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак кредитор не мав права включати до тіла кредиту 17 115,60 грн на оплату страхових платежів та нараховувати на цю суму відсотки, які складають 30 172,12 грн (а.с.117-119 том 1).

У відзиві на заяву про скасування заочного рішення представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування заочного рішення. В обґрунтування зазначено, що відповідачем не зазначено поважних причин, з яких він не повідомив суд про причини неявки в судове засідання та не був обізнаний про ухвалене судове рішення (а.с.122-123 том 1).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2021 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Українська факторингова компанія» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 160 662,09 грн відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо надання кредитних коштів за Договором №0 про надання кредиту на придбання транспортного засобу. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку станом на 24 липня 2017 року.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» подало апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» в повному обсязі.

Стверджує, що питання видачі кредиту не було спірним в рамках даного судового розгляду, відповідач у письмових поясненнях на позовну заяву не заперечував факт отримання ним кредиту, а також його розмір, умови надання та умови повернення. Також відповідач не просив суд досліджувати дане питання в рамках розгляду справи.

А тому факт видачі кредиту визнавався відповідачем у письмових поясненнях на позовну заяву і відповідно, не підлягав доказуванню.

Звертає увагу суду, на той факт, що відповідач по справі не заперечував і факт заборгованості, а заперечував лише щодо правомірності нарахування комісії та страхового платежу.

Зважаючи на викладене, вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення Компаніївський районний суд Кіровоградської області вийшов за межі розгляду вимог, заявлених сторонами справи, а тому просить апеляційний суд скасувати дане рішення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана 10 червня 2021 року, цивільна справа в провадження апеляційного суду надійшла - 22 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 25 червня 2021 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто до Компаніївського районного суду Кіровоградської області для усунення недоліків у оформленні матеріалів справи.

26 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

13 вересня 2021 року підготовчі дії у справі закінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 05 жовтня 2021 року.

05 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено на 18 листопада 2021 року, в зв`язку з технічною неможливістю провести судове засідання в режимі відеоконференції.

18 листопада 2021 року протокольною ухвалою в судовому засіданні було оголошено перерву до 20 грудня 2021 року.

20 грудня 2021 року перерву по справі було продовжено до 26 січня 2022 року, в зв`язку з технічною неможливістю провести судове засідання в режимі відеоконференції, через збій в програмі «EasyCon».

26 січня 2022 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою; продовжено перерву по справі до 17 лютого 2022 року.

Відповідно до ухвали від 17 лютого 2022 року апеляційним судом продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на п`ятнадцять днів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір № 0 від 23 жовтня 2013 року відповідно до якого відповідач отримав у ПАТ «УкрСиббанк» споживчий кредит на придбання транспортного засобу в сумі 210 936, 29 грн зі сплатою ануїтетного платежу у розмірі 4 584,00 грн до 23 числа щомісячно, з кінцевим терміном повернення, 23.10.2020. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 19. 20% річних та за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентну ставку в розмірі 26,20 % річних (а.с.4 том 1).

До апеляційної скарги надана виписка за кредитним договором № 0 з 23.10.2013 року по 24.09.2019 року (а.с.182-184 том № 1). Однак даний доказ долучений з порушенням положень норм процесуального права, передбачених ст. 83 ЦПК. За частиною 8 даної норми права докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідних клопотань та обґрунтувань сторона позивача не заявляла, представник відповідача обгрунтовано звертала увагу про неможливість приймати зазначений доказ до розгляду.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У судовому засіданні 17 лютого 2022 року в режимі відеоконференції представник позивача та представник відповідача підтримали свої правові позиції щодо спірних правовідносин та відповідності оскаржуваного рішення суду першої інстанції законодавчим вимогам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спір виник з приводу не виконання сторонами належним чином умов зобов`язання, яке виникло внаслідок укладеного кредитного договору № 0 від 23 жовтня 2013 року, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» видав споживчий кредит відповідачеві в сумі 210 936, 29 грн зі сплатою ануїтетного платежу у розмірі 4 584,00 грн до 23 числа щомісячно, з кінцевим терміном повернення 23.10.2020, на придбання транспортного засобу.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Зі змісту статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України вбачається, що кредитний договір є консенсуальним, двостороннім та відплатним.

Зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Позивачем на підтвердження своїх вимог наданий договір про надання споживчого кредиту, Правила споживчого кредитування, довідка-розрахунок заборгованості по кредитному договору.

За яким між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу від 23.10.2013 (надалі - кредитний договір). Підписавши цей договір, відповідач погодився з умовами кредитування, викладеними в договорі.

Відповідно до умов кредитного договору Банк надав кредит (грошові кошти) у сумі 210 936 грн 29 коп, а відповідач зобов`язався повертати кредит та проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 4 584,00 грн до 23-го числа щомісячно, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 жовтня 2020 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1,4,5 кредитного договору).

За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 19.20% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 26.20% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення (п.7., п. 7.1. кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором (п.1.3. Правил).

Згідно з п.4.1. Правил у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

Позивач стверджує, що відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Банк направив ОСОБА_1 вимогу про необхідність усунення порушень договору, що не було виконано відповідачем.

Станом на 24.07.2017 заборгованість за кредитним договором №0 від 23.10.2013 становить 160 662 грн 09 коп, з яких: 145 556,71 грн - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 11642, 09 грн за строк з 23.03.2017 по 24.07.2017; 14 102,26 грн - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 11 705,92 грн за строк з 23.02.2017 по 22.07.2017; 490,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.03.2017 по 24.07.2017; 498,50 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.03.2017 по 24.07.2017; 14,35 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією за строк з 24.04.2017 по 27.06.2017.

Відповідач жодних заперечень укладення договору з банком на умовах, які вказані позивачем, не заперечував. Представник відповідача в суді заперечувала щодо визначеного в позові розрахунку, вказувала, що позовні вимоги не доведені, а відтак не можуть бути задоволені.

Тобто, питання видачі кредиту не було спірним в рамках розгляду справи, відповідач у письмових поясненнях на позовну заяву та в заяві про перегляд заочного рішення не заперечує факт отримання ним кредиту, його розмір, умови надання та умови повернення. Не просив досліджувати питання відповідності договору закону та не спростовував його дійсність. Контррозрахунку свого позичальник не надав, як і не надав обґрунтованих заперечень не погодженням з сумою боргу заявленого банком.

Відповідно до ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, відповідно до ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільного визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Факт видачі кредиту визнавався відповідачем у письмових поясненнях, а відтак не підлягає доказуванню. Більш того, відповідач по справі не заперечував і факт заборгованості, не заперечував і суму заборгованості по кредиту, визначену позивачем у розрахунку, а заперечував лише щодо правомірності нарахування комісії та страхового платежу, які не заявлені до стягнення.

Жодних розумних сумнівів у добросовісності ведення банком обліку коштів по укладеному з відповідачем договору, немає. Про це, зокрема, свідчить та обставина, що ОСОБА_1 , дізнавшись про обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не вжив заходів для з`ясування обставин, якими сторона обгрунтовує вимоги (не звертався до банку) не здобував докази на підтвердження заперечень проти позову.

Тому, підстав для відмови в позовних вимогах банку, а відтак погодження з висновком суде першої інстанції, не встановлено. Суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача.

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на позицію відповідача щодо правомірності нарахування, зокрема пені за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, на рахунок чого представник позивача пояснила що дане нарахування не передбачалось умовами узгодженого зобов`язання, нараховані відповідно до закону. Перелік послуг, за які позивач нараховує комісію має бути узгоджена сторонами. Позивачем не надано доказів того, за надання яких саме послуг позивач нарахував комісію. Так само, конкретних операцій, що пов`язані із управлінням кредитом і за які стягуються комісії сторони не погодили у договорі.Отже, з огляду на вищевказане, позивач, надавши суду розрахунок заборгованості, не довів належними і допустимим доказами факт надання послуг, за які він нарахував комісію, відповідно нарахував пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за комісією, яка заявлена до стягнення. Більш того умовами договору за несвоєчасну сплату кредитного зобов`язання, суми платежу передбачений штраф у фіксованій сумі (пункт 10, 10.1), інших штрафних санкцій, неустойка, не передбачена.

Тому, визначена банком сума заборгованості має бути зменшена відповідно на заявлену суму стягнення пені.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором у сумі 159 658, 97 грн.

Також, згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за подання позовної заяви 2 409,69 грн, та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 614,53 грн, в рахунок компенсації витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» задовольнити частково.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2021 року у даній справі скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором від 23 жовтня 2013 року № 0, яка станом на 24 липня 2017 року складає 159 658, 97 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 409,69 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 614,53 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді С. І. Мурашко

О. А. Письменний