Справа № 308/5954/20
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 рокуу справі № 308/5954/20 (Головуючий: Дергачова Н.В.)

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Позов мотивовано тим, що 12 травня 2007 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05 жовтня 2015 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/14631/14-ц шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , укладений 12 травня 2007 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №222, розірвано. Малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживанні з батьком ОСОБА_4 ..

Рішення про розірвання шлюбу було прийнято для того, щоб дати можливість відповідачу ОСОБА_4 не мобілізуватися у відповідності до Указу Президента від 17 березня 2014 року № 303/2014 та Указу Президента від 14 січня 2015 року № 15/2015. Після розірвання шлюбу їх з відповідачем стосунки не змінилися і вони продовжили проживати разом, однак без офіційного оформлення шлюбних стосунків.

Позивач зазначає, що на початку 2020 року взаємовідносини між ними з відповідачем різко погіршились, вони втратили повагу один до одного і позивач зрозуміла, що подальше ведення господарства, проживання разом однією сім`єю неможливе, а постійні суперечки, образи та нездорова сімейна атмосфера негативно вплинуть на розвиток та психологічне здоров`я їх дітей.

09 січня 2020 року позивач уклала договір найму квартири з наміром проживати разом з дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак колишній чоловік забороняє їй бачитись з дітьми та забрати їх до себе на постійне місце проживання.

Позивач має стабільний самостійний дохід, працює в AT «Комінвестбанк» на посаді головного економіста і згідно Довідки виданої AT «Комінвестбанк» за вихідним № 03-1/30-26 від 19.02.2020 загальна сума її нарахованого доходу за період з 01.08.2019 по 31.01.2020 року складає 82 484,71 грн., а тому має матеріальну можливість забезпечити належний догляд та утримання дітей. Їй, як матері, надзвичайно важко проживати окремо від дітей, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості вільно з ними спілкуватись, відводити їх вранці на навчання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження та сина ОСОБА_4 , 2012 року народження з їх матір`ю ОСОБА_2 та стягнути з відповідача ОСОБА_4 судові витрати на користь ОСОБА_2 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей задоволено частково.

Змінено місце проживання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 .

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права у рішенні Ужгородськогоміськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року справа № 308/14631/14-ц вже визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме залишено їх проживати разом з Батьком ОСОБА_4 і у вказаному рішенні констатовано, що у ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Встановлені відносно сторін рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року обставини щодо місця проживання дітей в загальному порядку не спростовані, тому не потребують доказування та мають преюдиційний характер та доводять безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 . Всупереч вказаному, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 09 грудня 2021 року допущено правову невизначеність, оскільки не було дотримано принципу остаточності судового рішення та недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року.

22 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до Закарпатського апеляційного суду клопотання про відмову від апеляційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року у цивільній справ № 308/5954/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та просить закрити апеляційне провадження.

28 вересня 2022 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційної інстанції заяву у якій просить розглянути його заяву про відмову від апеляційної скарги за його відсутності.

Перевіривши матеріали прави судова колегія вважає, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

ОСОБА_1 подав клопотання про відмову від апеляційної скарги в якій просить закрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року у справі № 308/5954/20.

Заперечення стосовно відмови від поданої апеляційної скарги, відсутні.

За таких обставин відмова ОСОБА_1 від апеляційної скарги підлягає прийняттю, та у зв`язку з чим апеляційне провадження слід закрити та роз`яснити ОСОБА_4 правові наслідки відмови від апеляційної скарги відповідно до ст. 364 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 364 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий

Судді: