Справа № 505/336/20
Провадження № 2/505/546/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2022 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої судді Павловської Г.В.,

при секретарі Шевчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , та просить винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. Позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що 12.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції було видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис №569.

Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Позивач зазначила, що відповідач в 2011 року поїхав в Португалію, де має достатній заробіток, періодично приїжджає в Україну, однак життям дитини не цікавиться та аліменти на її утримання не сплачує.

З 2010 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини, ніяким чином не піклується про доньку, не цікавиться її долею, успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, тобто з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від виховання дочки та її матеріального утримання.

Таким чином відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню, піклуванню, розвитку своєї дитини.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні, просила справу розглянути без її участі та участі її представника адвоката Осокіна С.Ю., у зв`язку із запровадженням карантину.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за електронною адресою, зазначеною в позовній заяві.

Відповідно ст. 128 ч.6 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи служби у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, висновок органу опіки та піклування Подільської міської ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2021 року №1421 попередньо долучено до матеріалів справи. Висновок підтримують у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №569 від 12.10.2010 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.08.2006 року батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ від 29.04.2011 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстрований 29.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 360.

Згідно копії довідки, виданої КНГП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Подільської міської ради Подільського району Одеської області від 12.05.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в ЦПМСД з народження, дитина відвідує ЗОШ №5, в житті дитини батько участі не приймає. Медичний заклад дитина відвідувала з матір`ю.

Згідно довідки Подільської міської територіальної громади №04/21 від 11.05.2021 року ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають за адресою АДРЕСА_1 , чоловік ОСОБА_4 за даною адресою не мешкає.

Згідно довідки №195 від 11.05.2021 року, наданої директором ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 м.Подільська Одеської області Лайтан А.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 9-А класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 м.Подільська Одеської області. ОСОБА_2 , батько учениці у вихованні доньки участі не бере не цікавиться її успіхами в навчанні, батьківських зборів не відвідує.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської міської ради №1421 від 20.05.2021 року підтверджуються ті факти, що ОСОБА_2 не цікавився життям своєї дитини, не піклувався, не виховував її, не надавав батьківської опіки, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, на даний час дитина повністю знаходиться на утриманні матері та зважаючи на те, що батько самоусунувся від виховання своєї дитини та не виконує передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо неї, орган опіки та піклування, на підставі статті 164 СК України і виходячи із інтересів малолітньої дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає інтересам дитини.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини.

Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дочки, яка знаходиться на повному утриманні матері, не відвідує її, не спілкується з нею, не займається її вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги та не надає грошові кошти на утримання дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Також, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на:

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року 2218.00 гривень, з 1 липня 2318.00 гривні, з 1 грудня 2395.00 гривень.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Суд вважає, що оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, на утриманні відповідача не перебувають інші діти або непрацездатні особи, відповідач працездатний, зобов`язаний утримувати власну дитину, тому позов в цій частини задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачка не надала суду доказів щодо стягнення аліментів в розмірі , зазначеному в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 03.02.2020 року.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164,180-182, 191, 192 СК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Рівне, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , уродженки м.Рівне, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03 лютого 2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Рівне, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 10.03.2022 року.