ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1605/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2011/22 Категорія: на ухвалу Левченко В. В .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

секретар: Зінченко Ю.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2 ,

представник заявника ОСОБА_3

заінтересовані особи: Міністерство оборони України;

представник: ОСОБА_4 .

Перший відділ Золотоніського районного територіального центру

комплектування та соціальної підтримки Черкаської області;

Черкаський обласний територіальний центр комплектування та

соціальної підтримки;

особа, що подала апеляційну скаргу - заявник ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2022 року у складі судді Левченка В. В.,

в с т а н о в и в :

В серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту щодо визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

В обґрунтування заяви вказував, що його рідний брат ОСОБА_5 - старший навідник десантно-штурмового взводу військової частини НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час військових дій у м.Ізюм Харьківської області. Вони з братом з дня свого народження постійно проживали разом з батьками, які померли у 2010 році, за адресою: домоволодіння АДРЕСА_1 . Мали спільний побут, вели загальне господарство, обробляли та доглядали земельну ділянку. За спільні кошти придбали водяний котел, бензокосу, бензопилу та інше. Продукти харчування купували за спільні кошти, мали взаємні сімейні права і обов`язки. З братом були сімейні стосунки, тому він є членом сім`ї свого загиблого брата Андрія Положай. Факт, про встановлення якого просив заявник, має юридичне значення, оскільки необхідний для отримання одноразової грошової допомоги, у з`язку з загибеллю військовослужбовця - його брата ОСОБА_5 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки є підставою для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця - рідного брата.

Суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку має місце спір про право, оскільки рішення суду в даній справі фактично вирішуватиме питання про права та обов`язки Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги, що в свою чергу свідчить про наявність предмету спору, а саме страхових виплат і права на ці виплати, а відтак заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про залишення заяви без розгляду та направити справу для продовження розгляду.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність спору про право. Разом з тим, на звернення заявника щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю рідного брата ОСОБА_5 , він отримав від начальника Першого відділу Золотоніського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Черкаської області лист, в якому вказано, що підстав для оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги не має, оскільки заявником не подано документ, який підтверджує, що заявник є членом сім`ї або утриманцем загиблого. В своїй заяві до суду скаржник ставить питання про встановлення юридичного факту, а не оскаржує відмову, тому висновок про те, що існує спір про право, є безпідставним.

Також скаржник вказує, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального закону, а саме вимог ст. 294 ЦПК України: не дослідив вказаний лист начальника Першого відділу Золотоніського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Черкаської області; не звернув уваги на суттєві обставини справи: заявник не висловлював незгоди з вищезазначеним листом, саме ця інформація з вказаного листа зумовила необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного фактупро визнання його членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

Представник Міністерства оборони України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця необхідно для подальшого вирішення правового спору, тобто у заявника виник спір з органом, який призначає та виплачує таку допомогу, що виключає можливість розгляду даної заяви в порядку окремого провадження. Просить апеляційну скаргу заявника залишити без задоволення.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з того, що характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.1 ст. 315, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цій справі є визнання заявника ОСОБА_2 членом сім`ї загиблого військовослужбовця, а саме: рідного брата ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції вважав, що встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, оскільки слугує підставою для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця - брата. Разом з тим, суд зазначив, що в даному випадку має місце спір про право, оскільки рішення суду в даній справі фактично вирішуватиме питання про права та обов`язки Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 та його апеляційної скарги він порушує питання про встановлення юридичного факту - визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця, а не оскаржує відмову виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі №644/6274/16-ц, у разі якщо не оскаржується сама відмова у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту про визнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що згідно з приписами статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Представник Міністерства оборони України в своїх запереченнях у суді першої інстанції та у відзиві на апеляційну скаргу переконливих аргументів щодо наявності спору про право не навів, жодних заперечень щодо факту наявності сімейних відносин між заявником і його братом не зазначав.

Посилання представника Міністерства оборони України на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 320/948/18 є недоречним, оскільки у зазначеній справі ставилось питання про встановлення юридичного факту порушення права підсудного на захист під час розгляду кримінальної справи. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що такі питання вирішуються судом у межах відповідного кримінального провадження та в порядку кримінального процесуального законодавства. Встановлення судом вказаного факту за такою вимогою буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом. Тому посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 320/948/18 не є релевантним до цієї справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про те, що в даному випадку має місце спір про право.

Чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження фактувизнання заявника членом сім`ї загиблого військовослужбовця; його встановлення не пов`язується з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого подання заявником документа, що засвідчував би наявність сімейних відносин між заявником і його братом станом на день загибелі останнього, з метою призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця (брата).

Такий висновок колегії суддів апеляційного суду узгоджується з вищенаведеною правовою позицією Верховного Суду.

Колегія суддів, оцінюючи в сукупності наведене, вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду на підставі наявності спору про право.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як така, що винесена із порушенням норм процесуального права та правової позиції Верховного Суду, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч.1 ст. 268, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2022 року про залишення заяви без розгляду у даній справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 28 грудня 2022 року.

Ю. В. Сіренко

Судді:

Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова