Справа № 346/3682/21
Провадження № 2/346/173/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , про що їй 04 травня 1990 року було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 25 квітня 1990 року № 72. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 - невістка; ОСОБА_5 - онука; ОСОБА_6 - онук. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами. ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на власність в бувшому колгоспному дворі АДРЕСА_1 не претендують і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за нею. Оскільки ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, однак було втрачено вона подала оголошення в газету, де надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 видане на ОСОБА_4 , як голову колгоспного двору. Тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання від позивача надійшли письмова заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поступили заяви про слухання справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав праві власності колгоспного двору, головою якого була бабуся позивача - ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданим виконкомом Коломийської районної ради від 25.04.1990 року за № 13 (а.с. 4), випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 12.04.2021р. за №68472 (а.с.18) довідкою Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176 (а.с. 17).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176, померлій гр.. ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Тип двору- колгоспний. (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Заповіт від імені померлоїОСОБА_4 не складався і не скасовувався на підставі довідки Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176 (а.с.17).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176 померла ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у будинку за адресою АДРЕСА_1 з 1947 року по 1980 рік. З 01.02.1980 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 була зареєстрована АДРЕСА_2 . З 01.07.1990р.-15.04.1991 р. у спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - невістка; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук. (а.с. 17).

Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176, станом на 03.09.1998 п., на момент смерті ОСОБА_4 у спадковому будинку проживали і буди зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - невістка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - зять; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - правнука. З дня смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила ОСОБА_7 , яка обробляє присадибні ділянки, доглядає за будинком, сплачує податкові платежі (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до оголошення в газеті «ЗР-Інформ» № 25 (1327) від 18.06.2021 року повідомлено про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 видане на ОСОБА_4 , як голову колгоспного двору (а.с. 20).

Відповідно до копії виписки із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 12.04.2021 р. за № 68472 видана про те, що в ( АДРЕСА_1 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 131 реєстраційний № за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності видане 04.05.1989р.Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №72 від 25.04.1990 р. , форма власності - приватна, частка - 1/1 (а.с. 18).

Та обставина, що будинок з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 являється власністю спадкодавця підтверджується підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданим виконкомом Коломийської районної ради від 25.04.1990 року за № 13 (а.с. 4), випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 12.04.2021р. за №68472 (а.с.18) довідкою Нижньовербізької сільської ради село Верхній Вербіж від 14.05.2021 року № 176 (а.с. 17) та технічним паспортом.

За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1220, 1234, 1268, 1270 ЦК України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 239, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 46,6 кв.м., житловою - 22,2 кв.м та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Васильковський В. В.