Справа № 346/3005/22
Провадження № 2/346/1245/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,
за участю: секретаря: Гайової Г.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 24.02.2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлніння юстиції, актовий запис №240. Позивач зазначає, що від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Вказує, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Зазначає, що вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вказує, що не проживають з відповідачем разом. Позивач зазначає, що шлюб існує формально, а примирення є неможливим. Позивач просить шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлніння юстиції, актовий запис №240 - розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_6 », малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з нею.
В судове засідання сторони не з`явилися. В судове засідання позивач не з`явилася, однак представник позивача, адвокат Дикун І.В., подав попередньо до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив.
В судове засідання відповідач не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку.
За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлніння юстиції, актовий запис №240 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивач має право на залишення прізвище " ОСОБА_6 ", тому у цій вимозі слід задовольнити. Щодо вимоги про залишення малолітніх дітей проживати разом з позивачем, то суд вважає її необгрунтованою й такою, що до задоволення не підлягає. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Про таку можливість зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, вказавши, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Тобто, ключовим у даному випадку є відсутність спору про те, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти після розірвання шлюбу. Крім того, вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу суд може, але не повинен, оскільки Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Виходячи з обставин справи, в якій Верховний Суд виклав цю правову позицію, ключовим було те, що Верховний Суд не вважав помилкою суду першої інстанції вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, але ця правова позиція не є імперативною нормою про обов`язкове вирішення такого питання під час розгляду цієї категорії справ. Долученими до позовної заяви доказами не підтверджено відсутності спору між сторонами щодо того, з ким з батьків будуть проживати діти сторін після розірвання шлюбу. За вказаних обставин, позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 24 лютого 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлніння юстиції, актовий запис №240 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_6 ». В решті позову відмовити. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили ,якщо протягом строків, встановлених ЦПК України неподані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Махно Н. В.