Справа № 175/2323/22-ц
Провадження № 2/175/680/22
У Х В А Л А

26 серпня 2022 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, визнання незаконним акту про порушення, визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, визнання незаконним акту про порушення, визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою представником позивача за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову в якій представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким заборонити АТ «Дніпрогаз» вчиняти дії по припиненню газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 1, 3 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до АТ «Дніпрогаз», ставить вимоги щодо визнання незаконним та скасування акту про порушення, визнання дій протиправними та зобов`язання скасувати донараховану вартість необлікованого об`єму природного газу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є неправомірні дії відповідача по нарахуванню позивачу вартості необлікованого об`єму природного газу.

Підстави припинення газопостачання передбачені п. 6 Постанови КМУ від 09.12.1999 року №2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання».

Відповідно до п. 27 Правил надання населенню послуг з газопостачання (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246) споживач має право на безперервне отримання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором. Газопостачальником згідно з Правилами є підприємство (організація), яке реалізує газ споживачеві на підставі договору.

Враховуючи предмет та підстави позову та передбачені вказаним нормативним актом підстави для припинення газопостачання, суд приймаючи до уваги вимоги, що викладені в абз. 1, 3 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, а саме чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясування обсягу позовних вимог та їх співвідношення із вжитими заходами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, прийшов до висновку, що відсутні обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За таких обставин суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, визнання незаконним акту про порушення, визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Озерянська Ж.М.