Справа №150/434/22
Провадження по справі №2/150/149/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20 грудня 2022 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Л.П. Цимбалюк, одержавши позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Могилів Подільської районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із вище вказаною заявою.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Пунктом 2 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України (далі СК) місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Згідно з чинним законодавством, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України).

Звернення до суду відбувається шляхом подачі позовної заяви з необхідними документами позивачем (тим з батьків, хто звертається до суду з позовною заявою і бажає, щоб з ним залишилася проживати дитина) до відповідача, тобто іншого з батьків). Третьoю ocoбoю, яка не заявляє cамocтійних вимoг залучають oргани oпіки та піклування за міcцем реєcтрації дитини абo фактичним її міcцем прoживання.

Позови, про визначення місця проживання дитини пред`являються в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції за зареєстрованим місцем проживання чи місцем перебування відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з матір`ю, тобто позивачем по справі. Відтак, враховуючи вимоги законодавства щодо порядку звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, ОСОБА_1 мала б звернутися до суду із позовом до батька малолітніх дітей ОСОБА_4 . Натомість, позовна заява взагалі не містить відомостей щодо відповідача, зазначається лише про заінтересовану особу Управління соціального захисту населення Могилів Подільської районної державної адміністрації Вінницької області. Про визначення місця проживання дітей, тоді як статус заінтересованої особи визначається чинним ЦПК України у справах окремого провадження, а не в справах позовного провадження.

Окрім того, позивач керується статтею 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Однак, позивачем при цьому не зазначається відповідач.

Суд при цьому звертає увагу, що у справах позовного провадження учасниками справи є строни, треті особи (ч.1 ст.42 ЦПК України).

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 вище зазначеного Закону із позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» від 15.12.2020 року, 1928-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 гривні 00 копійок.

Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення фізичної особи до суду із позовною заявою немайнового характеру становить 992 гривні 40 копійок.

Однак, позивачем в порушення положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, не в повному обсязі оплачено позовну вимогу.

Так, позивачем до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору долучено квитанцію №21 від 16.12.2022, відповідно до якого позивачем ОСОБА_5 сплачено судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З метою встановлення єдиного порядку щодо заповнення реквізитів при сплаті судового збору через онлайн системи, банкомата для приймання платежів, Інтернет - банкінг, банківські установи тощо, обов`язковими для заповнення платниками є такі реквізити: дата документа; отримувач коштів (Назва Управління ДКСУ ); код отримувача (код за ЄДРПОУ - Код управління ДКСУ); банк отримувача (Назва розрахункового підрозділу ДКСУ); Код банку отримувача (МФО); рахунок отримувача (рахунок розпорядника коштів - банку); назва платника (для юридичної особи), ПІБ та адреса (для фізичної особи); призначення платежу.

Згідно перевірки зарахування судового збору, здійсненої через автоматизовану систему документообігу Чернівецького районного суду Вінницької області судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. по квитанції №21 від 6.12.2022, не підтверджено.

Окрім того, із вище наведеного вбачається, що позивачем ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачено судовий збір при зверненні до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дітей, тобто, сплачено фактично 496 гривень 20 копійок згідно квитанції №21 від16.12.2022, тоді як сума судового збору за подання позовної заяви, предметом якої є вимога немайнового характеру, становить 992 гривні 40 копійок. Отже, сума недоплаченого судового збору складає 496 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 9 статті 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

За вище наведених обставин, в силу положень статті 185 ЦПК України приходжу до висновку про залишення позовної заяви, поданої ОСОБА_1 без руху та надання визначеного законом терміну для усунення вище вказаного недоліку.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.175-177, 185, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Могилів Подільської районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дітей, - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали, - для виправлення недоліків позовної заяви, що зазначені в ухвалі, шляхом приведення позовної зави відповідно до встановлених вимог, а також шляхом оплати судового збору в розмірі 496 (чотирьохсот дев`яносто шести) гривень 20 копійок.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК