Справа № 622/1117/15
Провадження № 4-с/529/12/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є

при секретарі Звягольській В.А.,

з участю представника скаржника адвоката Головко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Головко В.В. на дії державного виконавця Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), -

встановив:

Представник скаржника звернулась до Диканського районного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), посилаючись на те, що останнім протиправно накладено арешт на кошти боржника, а саме картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» на який скаржник отримує пенсійні виплати. На письмову заяву щодо скасування арешту, державним виконавцем було відмовлено, що і слугувало підставою для звернення до суду. Просить визнати дії державного виконавця щодо арешту коштів боржника неправомірними; визнати дії державного виконавця щодо відмови у скасуванні арешту коштів боржника неправомірними; постанову про арешт коштів боржника від 22.12.2021 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, як заробітна плата та пенсія, в АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Головко В.В. скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи Богодухівський відділ державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Стягувач ТОВ «Авто Просто» в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. 06.10.2022 товариством направлено до суду відзив на скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки скаржником не надано доказів, що рахунок у банку має спеціальний режим використання.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як встановлено судом, представник скаржника отримала відповідь від державного виконавця про відмову у знятті арешту з рахунку боржника 20.08.2022, а скарга подана до суду через поштове відділення 30.08.2022, тобто у 10-денний строк, тому суд вважає, що представником строк не пропущений.

Встановлено, що на виконанні у Богодухівському відділі державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), перебуває виконавче провадження № 57786460, яке відкрито на підставі виконавчого листа Золочівського районного суду Харківської області № 622/1117/15-ц, виданого 13.07.2017 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» в розмірі 127 226,87 грн.

04.12.2018 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

22.12.2021 старшим державним виконавцем вказаного відділу Садиковим О.В., при примусовому виконанні вказаного виконавчого документа, винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На виконання зазначеної постанови накладено арешт на грошові кошти, як заробітна плата та пенсія, які знаходяться на рахунку в АТ КБ «Приватбанк».

11.08.2022 державний виконавець надав відповідь адвокату Головко В.В. щодо неможливості скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника через відсутність законних підстав, яка отримана ОСОБА_2 20.08.2022.

Відповідно до виписки про рух коштів з карткового рахунка ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2019 по 05.12.2022 на дану картку ОСОБА_1 отримує зарплатні виплати та пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з п. 1 ч.4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зазначене рішення державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві.

Тобто державний виконавець, виконуючи свої професійні обов`язки та діючи в межах чинного законодавства вчинив дії, щодо виконання боржником рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.59 вказаного Закону, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

У цій постанові також вказано, що Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, який полягає у тому, що зарахування коштів заробітної плати на картковий рахунок змінює їх правову природу і в зв`язку з чим, на ці кошти можливе накладання арешту у виконавчому провадженні.

Разом з тим, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю на своєчасне одержання соціальних (пенсійних) виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати - заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає такий документ.

Тому суд приходить до висновку, що накладення арешту на грошові кошти, які перераховуються ОСОБА_1 органами Пенсійного фонду та заробітна плата порушує права заявника.

Крім того, Перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» п.10-2 визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Головко В.В. на дії державного виконавця Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області В.Денисенка про відмову у скасуванні арешту коштів боржника ОСОБА_1 .

Скасувати постанову старшого державного виконавця Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) О.Садикова про арешт коштів боржника від 22.12.2021, в частині накладення арешту на грошові кошти, як заробітна плата та пенсія в АТ КБ «Приватбанк», карта НОМЕР_1 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржене протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча: Л.Є. Петренко