Справа № 441/140/22
Провадження №2/944/755/22
про залишення позовної заяви без руху
10.03.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна», третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії щодо усунення виявлених порушень, стягнення моральної шкоди,
26.01.2022 року позивач звернувся до Городоцького районного суду Львівської області із позовною заявою до ТзОВ «Бадер Україна», третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії щодо усунення виявлених порушень, стягнення моральної шкоди,
Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області Яворської Н.І. від 31 січня 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна», третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії щодо усунення виявлених порушень, стягнення моральної шкоди передано за підсудністю на розгляд до Яворівського районного суду Львівської області.
Перевіривши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.
Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.
Відповідно до п. 2, 6, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Однак суд констатує, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання усіх вказаних вимог, зокрема у позовній заяві повинно бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, що відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.
Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.
Однак, як вбачається з акту №1 від 26.01.2022, який складений працівниками Городоцького районного суду Львівської області, що при відкритті конверту від ОСОБА_1 відстуні оригінал квитанції про сплату судового збору та копії паспорта позивача, які вказані в додатку до позовної заяви.
Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Однак, відсутні докази на підтвердження тих обставин, що позивач працював у зазначений ним період в ТзОВ «Бадер Україна» на посаді комплектувальника виробничого підрозділу розкрою шкіри (відсутня копія трудової книжки).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Тобто, заробітна плата, яку просить стягнути позивач, за своєю суттю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач ОСОБА_3 має сплатити судовий збір на загальних підставах.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481 гривні.
За положенням ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
За ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 992,40 грн.
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві заявлених ним позовні вимоги, а саме: за вимогу немайнового характеру /визнання незаконним наказу про простій/ - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн та за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення моральної шкоди), яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.
Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.175, 177, 185, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна», третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії щодо усунення виявлених порушень, стягнення моральної шкоди залишити без руху.
Встановити ОСОБА_3 строк десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Суддя І.М. Матвіїв