Справа № 703/3323/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

В інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся її представник адвокат Терещенко С.І. з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. 11 липня 1995 року за реєстровим № 2482 власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , були ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 . Згідно довідки Смілянського відділку «ЧООБТІ» частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві власності на набуту квартиру не визначені і станом на 01.01.2013 складає 1/1 частку спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 , оскільки згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради постійно проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. На підставі заяви ОСОБА_1 . Смілянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 812/2021. Крім цього, згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 01.04.2022, ОСОБА_1 частково переоформила належне померлому майно в м. Мурманськ.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Проте, як стверджує позивач вона позбавлена можливості оформити спадщину позасудовим шляхом, оскільки в договорі дарування квартири АДРЕСА_1 не визначені частки у спільній сумісній власності обдарованих осіб, в тому числі і померлого.

На підставі заяви ОСОБА_1 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. 15 вересня 2022 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до постанови нотаріуса Каширіній О.М. рекомендовано звернутися до суду.

В зв`язку з викладеним позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності в прядку спадкування.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 належну померлому ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. 11 липня 1995 року за реєстровим номером 2482.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача, - адвокат Терещенко О.М., подав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане 01 жовтня 2021 року Відділом ЗАЦС адміністрації міста Мурманська.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 14 січня 1989 року відділом РАЦС Смілянського міськвиконкому Черкаської області вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 доводиться дружиною померлому ОСОБА_2 .

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) О. Зайцевої за № 1023/02-14 від 08 грудня 2022 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_1 .

Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги по закону, так як є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 , оскільки згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради постійно проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. На підставі заяви ОСОБА_1 . Смілянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 812/2021. Крім цього, згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 01.04.2022, ОСОБА_1 частково переоформила належне померлому майно в м. Мурманськ.

На підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. 11 липня 1995 року за реєстровим № 2482 власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , були ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 .

Згідно довідки Смілянського відділку «ЧООБТІ» частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві власності на набуту квартиру не визначені і станом на 01.01.2013 складає 1/1 частку спільної сумісної власності.

На підставі заяви ОСОБА_1 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. 15 вересня 2022 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до постанови нотаріуса Каширіній О.М. рекомендовано звернутися до суду.

Вказана постанова обґрунтована тим, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (сумісне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно п. 4.14. глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкодавства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Отже нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину зобов`язаний, крім іншого, перевірити склад спадкового майна.

Відповідно до поданої ОСОБА_1 копії договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. 11 липня 1995 року за реєстровим № 2482 власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 черкаської області були ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 .

Вказана квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, оскільки в правовстановлюючому документі не визначені їх частки. Тому з поданих документів неможливо визначити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У разі ж спільної сумісної власності частки взагалі не визначаються (ч. 1 ст. 368 ЦК України), але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності кимсь із співвласників, вважається, що частки кожного з співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відтак, частки у праві спільної сумісної власності на отриману в дар квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рівними і складають по ? частці кожного. Жодних доказів на спростування даного факту матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На стягненні судових витрат із відповідача, які складаються із судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., позивач не наполягав.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16, 181, 182, 355, 357, 392,1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 належну померлому ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. 11 липня 1995 року за реєстровим номером 2482.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2022 року.

Головуючий: Ю. В. Крива