Справа № 536/1939/21
Провадження № 2/536/179/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

Головуючого судді Колотієвського О.О.

за участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.,

представника відповідача - Дятлової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», про визнання незаконними дій щодо відключення електропостачання, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що з 05.11.2018 року по 03.12.2018 року їй, хасидці по віросповіданню, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , по умисно створеному завідомо недостовірному боргу в розмірі 691 грн. 91 коп. на покази лічильника 16242, відключено електропостачання.

Вказувала, що представники відповіда мали апріорі незаконну вказівку будь що відключити хасидам електропостачання.

Пояснила суду, що 22 серпня це особлива дата для її батьків, оскільки в цей день вони законно побралися в шлюбі, для хасидів число 22 та 8 - це взагалі особлива подія, 22 святі букви древньоєврейського - а поєднання 8 та 22 це взагалі сумарно 176, самий найбільший Мізмор (Псалом), де вісім разів стих розпочинається з певної древньоєврейської букви - вісім разів з АлєФ, вісім разів з Бет і т.д. аж до вісім разів з Тав - усього загалом мають 176 стихів.

Саме 22.08.2018p - оскільки в с. Чечелеве по вул, Кременчуцькій ВІДПОВІДАЧ нажаль відверто дискримінує хасидів за їхнє віросповідання, тобто вона, задля ідентифікації неоднакового ставлення до хасидів, зазначає вибір так званого компаратора - групи осіб, з якими буде здійснюватися порівняння, складається вона з сусідів які живуть безпосередньо поряд на одній і той же АДРЕСА_1 , саме це будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , і які не є хасидами, в той час їм електроенергія постачалася.

Позивач вказала, що моральна шкода полягає в наступному.

Після протиправного відключення відповідачем як електропостачальником електропостачання по завідомо недостовірному та протиправно створеного ВІДПОВІДАЧЕМ боргу в розмірі 691гривня 91 копійка, та після відключення електропостачання з 05.11.2018 р. по 31.12.2018 р. хасидка фактично опинилась в дуже тяжких умовах існування, а саме зазначила, шо вона зазнала душевних страждань, як фізична особа у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої з боку відповідача та через знущання з її родини (мами та тата) - зазнавши. тяжкого болю душевних страждань коли бачила що тато фактично плакав від безсилля що не може захистити свою родину від протиправних дій монополіста який відверто дискримінує їх тільки за те що вони хасиди, а мама теж плакала від розпачу не знаючи що робити та як допомогти татові пережити таке відверте приниження за їх віросповідання переживаючи за неї та за тата, також отримати оплачені інтернет послуги від компанії "ЛІНК" для хасидки було неможливо (те що до будинку де жила хасидка, надаються послуги Інтернету компанією "ЛІНК" - повністю визнається сторонами адже провода цієї кампанії розмішені на стовпах відповідача, та поряд з проводами відповідача надходять до будинку де перебувала хасидка з 05.11.2018р по 31.12.2018р, також для хасидки стало неможливо нормально піклуватись про своє здоров`я та ї здоров`я своїх рідних, а саме неможливо було попрасувати речі, скористатись пральною машиною, душем і т.д. стало неможливо отримати доступ до інформації зі СМІ по телебаченню, радіо, та інтернет, це все завдавало тяжких переживань хасидці, призвело до порушення стосунків з оточуючими людьми особливо довго тривало відчувався розпач за приниження честі, гідності - життя було сполошним кошмаром, мого тата фактично довели до стану самогубства - та якби не Кадош ТОРА то її тато хасид фактично не зміг би цього пережити, тому всіляко дякую Всемогутньому за Кадош ТОРА та за духовну підтримку її, її тата та мами.

Відповідно, як вона оцінює, такими протиправними діями відповідача - було суттєво порушено її право мати в її житлі (дім її тата це її дім по праву в неї там є її особиста кімната) електропостачання та інтернет послуги що відповідно являє собою невідповідне обмеження права на свободу вираження поглядів.

Позивач матеріальну шкоду обґрунтувала таким чином.

Відповідно хасидка була вимушена зробити витрати задля забезпечення своєї кімнати та і всього дому освітленням - отже довожу до відома суду як це відбувалось, і оскільки хасидка на той час була студенткою та навчалась-то загально відомо, що в них є. заняття та екзамени до яких потрібно готуватись, тому була куплена керосинова лампа та керосин чеки на підтвердження цього додаються (лампу потім коли вони пережили цей жах щодо незаконного відключення електропостачання передала татові та мамі) - реальний збиток згідно чеку становить лампа керосинова = 188 грн та дві пляшки керосину = 70 грн, загалом = 258 грн

Оплата послуг з Інтернету - згідно білінгу "Лінк" з 05.11.2018р по 31.12.2018 р становить за листопад 2018 р (6,6667 х 26) = 173,33 грн та за грудень 2018 р (6,4516 х 31) = 200грн, отже - реальний збиток згідно білінгу "Лінк" становить за листопад та грудень 2018року = 373 грн 33 коп.

Обґрунтований розрахунок сум, що стягуються:

морального відшкодування:

Згідно фінансової звітності відповідача - за 2017 рік він отримав від реалізації продукції 6 693 102 ( в тис гривень), тобто як оцінює хасидка по простому це є 693 102 000 гривень.

Відповідно 10% від цієї суми буде 669 310 200 гривень.

Матеріальних збитків:

Купівля лампи керосинової та керосину 188+70 = 258 грн - обґрунтований розрахунок, оплачений1 2 чек.

Оплата послуг з інтернету - згідно білінгу "Лінк" з 05.11.2018 р. по 31.12.2018 р. становить за листопад 2018 р. (6,6667 х 26) = 173,33 грн та за грудень 2018 р. (6,4516 х 31) = 200грн, отже - реальний збиток згідно білінгу "Лінк" становить за листопад та грудень 2018року = 373 грн 33 коп.

Отже відповідно разом вся сума реальних збитків складає 258 + 373,33 = 631 гривня 33 копійки.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати відключення електропостачання в якості ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИКА з боку ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» наразі це AT «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») що тривало поки діяв цей енергопостачальник протягом багатьох днів з 05.11.2018 р по 31.12.2018 р (загалом 57 днів) - шляхом знущань з хасидів в попередженні з далекого майбутнього з 11.10.20018 року, шляхом порушення підпункту 2 пункту 7.5. розділу VII Правил Роздрібного Ринку Електричної Енергії Постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 в редакції 14.03.2018 р та по апріорі недостовірному боргу в розмірі 691гривня 91 копійка на покази лічильника 16242 - який протиправно створили в Велико-Кохнівській філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», філії яка взагалі не має юридичної правоздатності та яка умисно та протиправно посягаючи на судову владу України без наказного провадження без виключно належних та достовірних доказів заборгованості що визнаються Верховним Судом - створила цей завідомо недостовірний борг, а потім протиправно принижуючи хасидів за наше віросповідання ще й відключала електропостачання - визнати незаконною пряму дискримінацією хасидів за їхнє віросповідання.

- зобов`язати AT «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» відшкодувати хасидці ОСОБА_1 моральну та матеріальну шкоду за дискримінацію через протиправне відключення послуг з електропостачання з 05.11.2018 р по 31.12.2018 р по завідомо недостовірному боргу в розмірі 691гривня 91 копійка на покази лічильника 16242 в розмірі 669 310 831 гривень 33 копійок.

- вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказував, що між позивачем та АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» ніколи не існувало і станом на сьогоднішній день не існує договірних відносин, також Позивачкою не подано жодних доказів які б вказували на те що ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , де здійснюється розподіл електричної енергії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», тому з цих підстав просили відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить наступного висновку.

Так, судом встановлено, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказувала те, що з 05.11.2018 року по 03.12.2018 року їй, хасидці по віросповіданню, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , по умисно створеному завідомо недостовірному боргу в розмірі 691 грн. 91 коп. на покази лічильника 16242, відключено електропостачання.

Вказувала, що представники відповідача мали апріорі незаконну вказівку будь що відключити хасидам електропостачання.

Пояснила суду, що 22 серпня це особлива дата для її батьків, оскільки в цей день вони законно побралися в шлюбі, для хасидів число 22 та 8 - це взагалі особлива подія, 22 святі букви древньоєврейського - а поєднання 8 та 22 це взагалі сумарно 176, самий найбільший Мізмор (Псалом), де вісім разів стих розпочинається з певної древньоєврейської букви - вісім разів з АлєФ, вісім разів з Бет і т.д. аж до вісім разів з Тав - усього загалом маємо 176 стихів.

Саме 22.08.2018p - оскільки в с. Чечелеве по вул, Кременчуцькій ВІДПОВІДАЧ нажаль відверто дискримінує хасидів за їхнє віросповідання, тобто вона, задля ідентифікації неоднакового ставлення до хасидів, зазначає вибір так званого компаратора - групи осіб, з якими буде здійснюватися порівняння, складається вона з сусідів які живуть безпосередньо поряд на одній і той же АДРЕСА_1 , саме це будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , і які не є хасидами, в той час їм електроенергія постачалася.

Досліджуючи вказані обставини, суд вважає, що вони не знайшли свого підтвердження з огляду на таке.

Учасниками роздрібного ринку є: оператор системи передачі, оператор системи розподілу, електропостачальники, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії.

Відповідно до пЛ.1.1. ПРРЕЕ - ці Правила є обов`язковим для виконання усіма учасниками ринку.

При цьому, взаємовідносини, які виникають під час здійснення розподілу/передачі електричної енергії між оператором системи розподілу та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р.. Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених

Постановою НКРЕКІІ від 14,03.2018р. №312 (далі по тексту ПРРЕЕ). Кодексом системи розподілу. Кодексом комерційного обліку, та іншими нормативно - правовими актами України.

Споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу /передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, які укладаються відповідно до ПРРЕЕ.

Отже, між Позивачем та АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» не існувало і не існує договірних відносин.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не подано жодних доказів які б вказували на те що вона, проживає за адресою АДРЕСА_1 , де здійснюється розподіл електричної енергії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО».

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Покази допитаний в судовому свідка, який вказав, що йому відомо, що позивач проживає за вказаною адресою, не можуть вважатися достатнім доказом, оскільки не надано жодного належного доказу, ані довідку про місце реєстрацію, ані довідку сільської ради про місце проживання, ані рішення суду, що має преюдиційне значення, тощо.

Не зважаючи на це, статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про електроенергетику», (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої - повністю припинити електропостачання споживачу.

Положеннями ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 714 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 56, 58 Закону № 2019-VIII, розділів ІІІ, ІV, V Правил роздрібного ринку електричної енергії, інших норм законодавства передбачено, що цивільні права та обов`язки, що виникають із договору про постачання електричної енергії споживачу, повинні належно виконуватися; сторони цього договору зобов`язані виконувати умови договору та вимоги законодавства, щодо, зокрема, оплати споживачем послуги з електропостачання, припинення електропостачання лише з підстав і в порядку, передбачених законом і договором; споживач зобов`язаний належно оплачувати надані йому послуги, а електропостачальник управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, сплати боргу; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи та виконуючи правочин, добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки.

За змістом Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-ХІІ), Закону № 2019-VIII, Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ) щодо прав споживача послуг із постачання електричної енергії в контексті відключення електропостачання у зв`язку з наявністю боргу споживача перед постачальником:

- держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1, ст. 5 ч.ч. 1, 3 Закону № 1023-ХІІ, ст. 58 ч. 1 п. 12 Закону № 2019-VIII, п.п. 5.5., 9.3., 9.6. ПРРЕЕ);

у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ч. 2 ЦК України);

- постачання електричної енергії здійснюється на недискримінаційних засадах; відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному Законом № 2019-VIII та правилами роздрібного ринку (ст. 60 ч.ч. 2, 3 Закону № 2019-VIII);

форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (п. 4.8. ПРРЕЕ);

- плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем, в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 4.12. ПРРЕЕ);

- для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій формі (п. 4.13. ПРРЕЕ);

- якщо споживач не оплатив остаточний рахунок за спожиту електричну енергію, ні електропостачальник, ні оператор системи не обмежуються у своїх правах щодо припинення електропостачання або розподілу (передачі) електричної енергії такому споживачу відповідно до ПРРЕЕ (п. 4.26. ПРЕЕ);

- спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку (п. 4.35. ПРРЕЕ);

- оператор системи має право: тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п.п.6 п. 5.1.1. ПРРЕЕ);

- припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;

- оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку; у разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання (п. 7.5. пп. 2 ПРРЕЕ);

- у разі переривання електропостачання, спричиненого неправомірними діями (бездіяльністю) оператора системи, він несе відповідальність перед споживачем та електропостачальником електричної енергії згідно з законодавством; оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та ПРРЕЕ щодо припинення або часткового обмеження електропостачання (п. 5.1.5. ПРРЕЕ);

- нечесною підприємницькою практикою є будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману; наведений в законі перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним (ст. 19 ч. 1 п. 2, ч. 3 Закону № 1023-ХІІ);

- крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування Закону № 1023-ХІІ та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (ст. 21 ч. 1 п. 4 Закону № 1023-ХІІ).

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина визначені Законом України від 06 вересня 2012 року № 5207-VI «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» (далі - Закон № 5207-VI).

Статтею 2 цього Закону обумовлено, що законодавство України ґрунтується на принципі недискримінації, що передбачає незалежно від певних ознак: 1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб; 2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб; 3) повагу до гідності кожної людини; 4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Формами дискримінації є: пряма дискримінація; непряма дискримінація; підбурювання до дискримінації (стаття 5).

За наведеним у статті 1 Закону № 5207-VI визначенням, дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 5207-VI прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом пункту 2 частини першої статті 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.

Отже, факт дискримінації може бути встановлений лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певною персональною ознакою.

За практикою ЄСПЛ дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі «Ван Раалте проти Нідерландів») (пункти 48 - 49 рішення від 07 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України», заява № 10441/06).

Аналогічний підхід у своїх рішеннях застосовує й Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац сьомий пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004).

Крім того згідно з практикою ЄСПЛ, з метою з`ясування обставин існування дискримінації у конкретній ситуації застосовується триступеневий тест: по-перше, виявлення двох категорій осіб, які є порівнюваними та відмінними, оскільки відповідно до Конвенції, дискримінація передбачає належність людини до певної групи; по-друге, встановлення, чи дійсно члени цих двох груп оцінюються по-різному; і, по-третє, якщо так, то чи для цього є об`єктивні, обґрунтовані підстави.

За твердженнями позивача з боку відповідача щодо неї наявний дискримінаційний підхід через її релігійні погляди. Проте, позивач не наводить жодних даних, які б свідчили про те, що припинення електропостачання пов`язано з її релігійними поглядами, оскільки відключення об`єкта споживача від електропостачання через неоплату рахунку є одним із законних способів дій електропостачальника, який у ринкових договірних відносинах не може бути примушений постачати електроенергію безкоштовно.

Само по собі ненадання послуг з електропостачання, не є безумовним свідченням наявності будь-якої форми дискримінації щодо позивача, у тому числі з його релігійних переконань.

Судом встановлено, що припинення електропостачання відбулось на підставі п.п.6 п. 5.1.1. ПРРЕЕ у зв`язку з несплатою заборгованості за спожиту електричну енергію зазначеної в попередженні про відключення електричної енергії від 11.10.2018 р., незаконність якого не спростована позивачем.

У такому разі має місце припущення позивача про обмеження його прав, яке не можна пов`язувати з дискримінацією.

Щодо інших доводів позивача, суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)». З цього також випливає, що зобов`язання судових органів мотивувати свої рішення передбачає, що сторона судового розгляду може очікувати конкретної та чіткої відповіді на аргументи, що є визначальними для результату судового провадження.

За таких обставин та правового регулювання спірних правовідносин відсутні правові підстави вважати, що відповідачами вчиняються дискримінаційні дії відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, про необґрунтованість позовних вимог позивача про визнання дій відповідача такими, що є прямою дискримінацією хасида як споживача.

Позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання дій такими, що завдали дискримінації.

З огляду на вищевикладене, на думку суду, у межах спірних правовідносин не виявлено дій відповідачів, які б відповідали ознакам дискримінації, у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», про визнання незаконними дій щодо відключення електропостачання, відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський