Справа № 740/4269/22
Провадження № 2/740/1099/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судових засідань Ісаєнко А.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Лосинівської об`єднаної територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

встановив:

15.11.2022 позивачі звернулися до суду з позовом до Лосинівської об`єднаної територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позов мотивували тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований в 1968 році. Станом на 15.04.1994 року домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір. На той час в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , 1914 р.н. голова двору, ОСОБА_7 , 1914 р.н. дружина; ОСОБА_8 , 1938 р.н. син; ОСОБА_9 , 1937 р.н. невістка; ОСОБА_2 , 1969 р.н. внука; ОСОБА_3 , 1989 р.н. правнук; ОСОБА_1 , 1960 р.н. внука; ОСОБА_10 , 1977 р.н. правнука; ОСОБА_5 , 1979 р.н. правнук. Станом на 31.12.2012 житловий будинок зареєстрований в КП «Ніжинське МБТІ» за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 18.12.1991 року виконкомом Ніжинської районної ради народних депутатів згідно рішення №153 від 12.07.1989. Таким чином, кожний з вищеперерахованих колишніх членів колгоспного двору був фактичним співвласником будинку, маючи право на його 1/9 частку.

Гора ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно та майнові права, які він мав за життя. До спадкового майна відносилася і 1/9 частка у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_8 не залишив. Відповідно до спадкової справи № 171/1998 року, заведеною Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_9 після смерті свого чоловіка стала власницею 2/9 часток у праві власності на житловий будинок

АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно та майнові права, які він мав за життя. До спадкового майна відносилася і 1/9 частка у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_8 не залишив. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 р., який діяв на той час, спадщину, як єдина спадкоємиця за законом першої черги, фактично прийняли дружина ОСОБА_7 , яка проживала разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стала фактичною власницею 2/9 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до спадкової справи № 791/2011 року, заведеної Ніжинською районною державною конторою, спадщину (2/9 частки житлового будинку) прийняла її внучка ОСОБА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_7 . ОСОБА_1 стала фактичною власницею 3/9 (1/9 + 2/9) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Гора ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 2/9 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до спадкової справи № 472/ 2013, заведеної Ніжинською районною державною конторою, спадщину за законом ( 2/9 частки у праві власності на житловий будинок) прийняла її дочка ОСОБА_1 .

Таким чином після смерті ОСОБА_9 . ОСОБА_1 стала фактичною власницею 5/9 (3/9 + 2/9) часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постановою від 19.10.2022 державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадковий будинок має статус колгоспного двору, та наявності інших осіб - членів колгоспного двору, що мають право кожний на свою частку.

Колишні члени колгоспного двору також не можуть оформити своє право власності на свою частку у колгоспному дворі, у зв`язку з чим звернулися до суду.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, згідно заяви від 16.12.2022 представник позивачів адвокат Семенок В.І. просив справу розглядати без його та позивачів участі, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.1992 (а.с.7).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.12.1993 вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.06.2002 (а.с.9).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 29.07.2013 (а.с.10).

Відповідно до довідки Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №52 від 08.08.2022 станом на 15.04.1994 року домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, в будинку АДРЕСА_1 мешкали: ОСОБА_6 , 1914 р.н. голова двору, ОСОБА_7 , 1914 р.н. дружина; ОСОБА_8 , 1938 р.н. син; ОСОБА_9 , 1937 р.н. невістка; ОСОБА_2 , 1969 р.н. внука; ОСОБА_3 , 1989 р.н. правнук; ОСОБА_1 , 1960 р.н. внука; ОСОБА_10 , 1977 р.н. правнука; ОСОБА_5 , 1979 р.н. правнук (а.с.12).

Довідкою Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №53 від 08.08.2022 вказується, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . На день його смерті були зареєстровані ОСОБА_6 , 1914 р.н. батько, ОСОБА_7 , 1914 р.н. мати; ОСОБА_9 , 1937 р.н. невістка; ОСОБА_1 , 1960 р.н. дочка; ОСОБА_10 , 1977 р.н. внука; ОСОБА_5 , 1979 р.н. внук (а.с.13).

Довідкою Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №53 від 08.08.2022 вказується що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . На день його смерті були зареєстровані ОСОБА_7 , 1914 р.н. дружина; ОСОБА_9 , 1937 р.н. невістка; ОСОБА_1 , 1960 р.н. внука; ОСОБА_10 , 1977 р.н. правнука; ОСОБА_5 , 1979 р.н. правнук (а.с.14).

Довідкою Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №55 від 08.08.2022 вказується що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті були зареєстровані ОСОБА_9 , 1937 р.н. невістка; ОСОБА_1 , 1960 р.н. внука. (а.с.15).

Відповідно до довідки Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №56 від 08.08.2022 вказується що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1960 р.н. дочка. (а.с.16).

Згідно довідок Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №417, 418 від 29.07.2022 вказується що ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , вони дійсно проживали разом і вели спільне господарство, доглядала її і поховала за власні кошти(а.с.17,18).

Довідкою Перемозького старостинського округу Лосиніської селищної ради №47 від 01.08.2022 підтверджується що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , одна (а.с.19).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 19.01.1960, підтверджується що батьками ОСОБА_13 були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_14 серії НОМЕР_6 від 22.03.1986, її батьками зазначені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с.21).

Згідно посвідки про народження ОСОБА_17 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками зазначені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с.22).

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 (а.с.23).

ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_10 , свідоцтво серії НОМЕР_8 від 09.04.1966, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_20 » (а.с.24).

ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_11 , свідоцтво серії НОМЕР_9 від 27.01.1958, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_20 » (а.с.25).

Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_10 від 20.01.1977, вказує на те, що ОСОБА_21 уклав шлюб з ОСОБА_13 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_22 » (а.с.26).

Відповідно до спадкової справи № 791/2011, заведеної Ніжинською районною державною конторою, спадщину (2/9 частки житлового будинку) прийняла її онука ОСОБА_1 (а.с.27).

Відповідно до спадкової справи № 472/2013, заведеної Ніжинською районною державною конторою, Після смерті ОСОБА_9 , спадщину за законом ( 2/9 частки у праві власності на житловий будинок) прийняла її дочка ОСОБА_1 (а.с.28).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.12.1991, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, голова якого ОСОБА_6 , свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ніжинської районної ради народних депутатів № 153 від 12.07.1989 (а.с.29).

У довідці №322 від 22.08.2022 КП «Ніжинське МБТІ» зазначено, що станом на 31.12.2012 будинок АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, голова якого ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок видане 18.12.1991 року виконавчим комітетом Ніжинської районної ради народних депутатів згідно рішення №153 від 12.07.1989, в цілому (а.с.30,31).

Постановою від 19.10.2022 року державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадковий будинок має статус колгоспного двору, та наявності інших осіб - членів колгоспного двору, що мають право кожний на свою частку (а.с.32).

Державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомив, що спадкова справа до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

Державний нотаріальний архів Чернігівської області надав копію спадкової справи №472/2013, що була заведена Ніжинською районної державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину за законом (2/9 частки у праві власності на житловий будинок) прийняла її дочка ОСОБА_1 .

Відповідно до спадкової справи №791/2011, що була заведена Ніжинською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 , спадщину прийняла її внучка ОСОБА_1 .

З копії спадкової справи №171/1998, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, заведеною Ніжинською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_9 .

До кінця 2012 року питання переведення колгоспного двору до категорії двору, що належить громадянину, з видачею свідоцтва про право власності на будинок, вирішувалося органами місцевого самоврядування, а КП «Ніжинське бюро технічної інвентаризації» виготовляло документи про право власності і реєструвало будинок за громадянином. Тепер БТІ не мають такого права і як результат право приватної власності на будинок, який є складовою частиною колгоспного двору, може бути визнане тільки судовим рішенням.

Згідно вимог ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до п.9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року такими, що не втратили право на майно колгоспного двору вважалися всі особи, що мешкали та були прописані в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже, житловий будинок було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору.

Таким чином, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах 1/9 частці кожного.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 належало право власності на 1/9 частину майна у колгоспному дворі кожному, як їх члену, що не втратили право на частку в їх майні.

Позивач ОСОБА_10 спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 прийняла, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 (а.с.88-101). Також позивач ОСОБА_10 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с.66-86).

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_23 , право власності на 1/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_5 , право власності на 1/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за законом за правом представлення, що прийняла спадщину після бабусі ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/9 частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину після матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Сторони:

Позивачі:

ОСОБА_1 , 1960 р.н., проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_11 ;

ОСОБА_2 , 1969 р.н., проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_12 ;

ОСОБА_3 , 1989 р.н., проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 ;

ОСОБА_4 , 1977 р.н., проживає: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_14 ;

ОСОБА_5 , 1979 р.н., проживає: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_15 .

Відповідач: Лосинівська об`єднана територіальна громада в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району, адреса: Чернігівська область, Ніжинський район, смт. Лосинівка, вул. Шевченка, 2, .

Повний текст рішення складений 26.12.2022.

Суддя Т.О. Гагаріна