Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2022 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття сина.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.08.2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції актовий запис № 320.

13.11.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (справа № 335/9984/15-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 24.11.2015 року.

25.06.2021 року позивач уклала новий шлюб з ОСОБА_4 , який був зареєстрований Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 756 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на « ОСОБА_6 ».

Від першого шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Витяг з реєстру Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, реєстрація актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 за № 6). Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та регулярний дохід. Інших дітей відповідач не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, аліменти нікому не платить.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку батька матеріально утримувати дитину, її власних доходів недостатньо для забезпечення нормального рівня життя, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до повнолітня дитини.

Ухвалою суду від 20.07.2022 р. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її на підставі ст. 274 ч. 4 п.1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він визнає свій обов`язок по утриманню сина і сплаті аліментів в розмірі ј частини з усіх видів доходу. Однак заперечує той факт, що не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, оскільки між ним та колишньою дружиною (позивачем по справі) було досягнуто згоди про сплату аліментів на утримання сина в розмірі 700 гривень щомісячно, що підтверджується розпискою від 03.08.2015 року, які він регулярно сплачував, на підтвердження чого долучив до відзиву квитанції про перекази коштів впродовж 2015-2022 років. Також, у зв`язку з тим, що позивач в серпні 2022 року вивезла дитину за межі території України, він позбавлений права спілкуватися з сином, бачити його. Крім того, відповідач заперечує той факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є його донькою, оскільки шлюб між ним і позивачем було розірвано задовго до її народження.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року (справа № 335/9984/15-ц, провадження № 2/335/2445/2015) шлюб між ОСОБА_9 і ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 24.11.2015 року.

25.06.2021 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 25.06.2021 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 756. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Запоріжжя, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 1115. Його батьками вказані ОСОБА_2 і ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , 2012 р.н. проживає разом з матір`ю.

З приводу пояснень відповідача, що у зв`язку із перебуванням дитини та стягувача за кордоном, він позбавлений можливості спілкуватися з сином, то це не є підставою для відмови у позові. Також суд звертає увагу на те, що питання участі батька у вихованні дитини та заперечення батьківства у відношенні ОСОБА_7 , 2017 р.н. не стосується предмету судового розгляду даної справи. Позивач на заявляла вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 грн., з 1 грудня - 2833 гривні.

Судом встановлено, що відповідач перераховує кошти на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісячно, що є меншим за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, та призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідач не надав доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, які відповідно до ст. 182 СК України мають істотне значення при визначенні розміру аліментів.

Враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, беручи до уваги те, що зростають споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, те, що відповідач визнав свій обов`язок щодо утримання дитини і сплати аліментів у розмірі ј частини від усіх доходів, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із 23 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 89, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 23 вересня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 гривень судового збору.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко