Провадження № 2/522/1561/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 20.09.2021 року надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому банк просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.05.2018 р. у розмірі 15226,76 грн. станом на 05.05.2021 р.

В обґрунтування позову зазначено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

ОСОБА_1 29.05.2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Позивач АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складає 15226,76 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 15226,76 грн., заборгованість за пенею та комісією 0 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

До суду 11.11.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 29.11.2021 року.

У судовому засіданні 29.11.2021 року був присутній ОСОБА_1 , заявив клопотання про надання строку для подачі відзиву на позов, представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Розгляд справи відкладено на 21.12.2021 року.

10.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, у якому просив позовну заяву залишити без задоволення. Вказав, що він не має боргових зобов`язань перед банком, позивачем не надано суду жодних доказів того, що він заборгував позивачу грошові кошти, зазначені у позові. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним облікових бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. Копія анкети-заяви не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні ЦПК України. У вказаній анкеті відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання: відсутня сума грошових коштів, в позові зазначена сума 12 тис. грн. відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обов`язкове повернення тієї чи іншої суми. Строк надання грошових коштів, строк їх повернення, відсутні будь-які посилання на картку, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, умова про отримання цієї картки відповідачем. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, а також тарифи за карткою Monobank не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки у вказаних документах немає жодного посилання на відповідача, а також вони ним не підписані, що свідчить про те, що вони на нього не розповсюджуються. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати факт існування боргу, оскільки в ньому не зазначено інформацію про те, по якій саме картці та рахунку вказана виписка. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували отримання ним якусь картку або йому був відкритий рахунок; не зазначено кредитний ліміт; виписка вказує на те, що ліміт був наданий 27.06.2018 р., а в позовній заяві зазначено, що кредит надавався 29.05.2018 р. Розмір кредитного ліміту у сумі 12000 грн. не просив встановлювати, а в анкеті-заяві від 29.05.2018 р. вказано, що він просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та умов. В жодному із додатків не зазначена ця сума. За період з 27.06.2018 р. відсотки постійно нараховувалися, ним вони сплачувалися. Анкета-заява від 29.05.2018 р. єдиний документ, який ним підписувався і з яким його ознайомлено, інші надані позивачем документи йому не надавались. В підписаній заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а відтак, вважає, що позивач позбавлений права її нараховувати. Позовна заява та додатки не містять доказів того, що саме з цим витягом з Умов та Тарифами його було ознайомлено. Вказує, що з наданого позивачем розрахунку можна зробити висновок, що він сплатив суму у розмірі 51060 грн., що значно перевищує первісні 12000 грн.

10.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору, у якому просив визнати умови анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 р. укладеного між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ним щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту недійсними; стягнути з Акціонерним товариством «Універсал Банк» на його користь суму сплаченої комісії за нікчемними умовами анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 р. в розмірі згідно до наданого банком розрахунку; стягнути з Акціонерним товариством «Універсал Банк» на його користь моральну шкоду у розмірі 2127176 грн.

В обґрунтування зустрічного позову вказав, що 29.05.2018 р. звернувся до відділення «Монобанк» для отримання картки, де було укладено анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 р. Заявою-анкетою не встановлено ні відсоткову ставку, ні період користування кредитом, ані комісії чи санкції, тобто, сторони не досягли істотних умов кредитного договору. Йому, як споживачу, не була надана в належній і зрозумілій формі вся необхідна інформація про кредит, в тому числі, розрахунок загальної вартості кредиту та всіх супутніх послуг. Вказує, що обов`язок зі сплати комісії суперечить ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак просить визнати вказану умову недійсною з моменту укладення договору. Умовами анкети-заяви не визначено в чому полягає надання банком послуг за комісію та яка природа цих послуг, не визначено вказане і в Умовах обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифах. Повідомляв про регулярні письмові погрози банку, в тому числі йому був надісланий проект рішення суду, згідно якого з нього має бути стягнуто 2072676 заборгованість за кредитними договорами; 50000 витрати АТ «Універсал банк» за оплату послуг адвоката; 4500 грн. судових витрат. Після вказаного листа, він знаходився у дуже тяжкому моральному та фізичному стані. Просив стягнути з банку суму, якою йому погрожували, а саме 2127176 грн.

У судове засідання призначене на 21.12.2021 року ОСОБА_2 не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та зустрічну позовну заяву до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24 січня 2022 року.

29.12.2021 року на адресу суду поштою від представника АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив, в якій просили задовольнити позовні вимоги Банку. Вказав, що п. 3 Анкети-заяви від 29.05.2018 р. підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг. Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Крім того, вказав, що у зв`язку із тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунка на суму 60855,59 грн.; витрат проведено на суму 76082,35 грн., отже, сума коштів неповернута банку становить 15226,76 грн.

У підготовчому засіданні 24.01.2022 року був присутній ОСОБА_1 , який зазначив, що відповідь на відзив не отримував, у зв`язку з чим просив надати час на ознайомлення.

Представник АТ «Універсал Банк» у підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 та надано час на ознайомлення з відповіддю на відзив, та у зв`язку з неявкою представника Банку, розгляд справи відкладено на 07.02.2022 року.

07.02.2022 року ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову.

У підготовчому засіданні 07.02.2022 року був присутній ОСОБА_1 , який зазначив, що ознайомився з відповіддю на відзив, надану Банком, та згоден відкласти розгляд справи з метою отримання від Банку відзиву на його зустрічний позов. Також зазначив, що ним подано заяву про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою суду, у зв`язку з не закінченням строку для надання Банком відзиву на зустрічний позов та правом на відповідь, розгляд справи відкладено на 10.03.2022 року.

Ухвалою суду від 08.02.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по зазначеній цивільній справі - відмовлено.

11.02.2022 року на адресу суду поштою від представника АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на зустрічний позов, в якому просили задовольнити позовні вимоги Банку; у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 просили відмовити. Вказав, щодо тверджень з приводу п. 8.3 Тарифів «таблиці обчислення загальної вартості кредиту» в якій банк зазначає комісію за надання кредиту у розмірі 7,3%, то у вказаній таблиці не визначено відсоток комісії за надання кредиту, а тому твердження позивача за зустрічним позовом щодо цього приводу є необґрунтованими, а тому не можуть бути трактовані, як те, що Банком недодержано вимог закону. Щодо тверджень про регулярні письмові погрози зі сторони банку, то 02.11.2020 р. банком направлено SMS повідомлення, на фінансовий номер телефону з текстом: «Сума боргу 20726,76 грн. з цього дня являється простроченою. Строк для сплати 30 днів». 05.11.2020 р. банком було направлено у мобільний додаток позивача за зустрічним позовом вимогу про повернення всієї суми заборгованості за кредитом у розмірі 20727 грн. Оскільки ОСОБА_1 не виконав своє зобов`язання за договором та не здійснив погашення боргу, банк був змушений скористатись своїм правом та додатково інформувати клієнта про необхідність повернення використаних коштів.

У підготовче засідання 10.03.2022 року сторони не з`явились, надіслано заяву до суду від відповідача про відкладення слухання справи, з метою ознайомлення з відзивом на зустрічну позовну заяву, розгляд справи відкладено на 11.04.2022 року.

Відповідачем, який також є позивачем за зустрічним позовом, 08.04.2022 року до суду подано клопотання, згідно якого просив провадження у справі зупинити до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №522/18014/21 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У підготовчому засіданні 11.04.2022 року був присутній ОСОБА_1 , представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, та суд враховує їх заяву про розгляд справи у їх відсутність, відповідач подане клопотання підтримав та просив задовольнити. Аргументуючи, що 31.03.2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу суду від 08.02.2022 року про забезпечення позову. Також 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, сервісів суду призупинено з мотивів безпеки, а суди здійснюють правосуддя за відсутністю загрози життю та здоров`я учасників справи. Також відповідач заявив клопотання про витребування доказів,

Розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року.

Ухвалою суду від 11.04.2022 року у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі - відмовлено.

Ухвалою суду від 11.04.2022 року витребувано з АТ «Універсал Банк» розгорнутий розрахунок заборгованості за Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 року з окремими пунктами розрахунку сплаченої комісії, укладеного між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 .

18.04.2022 року на виконання ухвали суду від 11.04.2022 року про витребування доказів від АТ «Універсал Банк» на електронну адресу суду надійшла заява про надання доказів та надано деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, довідку про наявність рахунку, детальну виписку про рух коштів по картці, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту та копії ви друків пуш повідомлень щодо встановлення/зміни кредитного ліміту.

У підготовчому засіданні 16.05.2022 року був присутній ОСОБА_1 , просив розгляд справи відкласти та надати час для ознайомлення з матеріалами справи, представник АТ «Універсал Банк» у підготовче засідання не з`явився.

Розгляд справи відкладено на 23.05.2022 року.

У підготовчому засіданні 23.05.2022 року був присутній ОСОБА_1 , надав суду клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати розгорнутий розрахунок, також просив долучити докази розмов з менеджером банку, та витребувати данні менеджерів, представник АТ «Універсал Банк» у підготовче засідання не з`явився.

Протокольною ухвалою суду відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування з банку інформації даних менеджерів банку, враховуючи предмет та підстави позову Щодо клопотання про повторне витребування з банку розгорнутого розрахунку заборгованості, суд зазначив, що повторно направить ухвалу суду від 11.04.2022 року на виконання, оскільки банком було надано лише виписки розрахунку, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 13.06.2022 року.

У підготовчому засіданні 13.06.2022 року був присутній ОСОБА_1 , надав суду клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати інформацію з банку про всі засоби зв`язку, які використовуються банком.

Протокольною ухвалою суду, у зв`язку з відсутністю відповіді щодо невиконання ухвали суду від 11.04.2022 року, розгляд справи відкладено на 07.07.2022 року.

23.06.2022 року на виконання ухвали суду від 11.04.2022 року про витребування доказів від АТ «Універсал Банк» на електронну адресу суду надійшла заява про надання доказів та надано розрахунок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та розрахунок нарахування відсотків за період з 29.05.2018 року по 05.05.2021 року.

07.07.2022 року ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву про визнання наслідків форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили за договірним зобов`язанням), пояснення щодо спричиненої моральної шкоди та заяву про надання доказів у порядку ст.84 ЦПК України.

У підготовче засідання призначене на 07.07.2022 року з`явився ОСОБА_1 , просив суд зобов`язати банк надати додаткові відомості, також просив, щоби банк роз`яснив форс-мажорні обставини під час воєнного стану та карантину. Вважає, що конфлікт з банком виник під час форс-мажору. Щодо спричиненої моральної шкоди зазначив, що мова йде про загрозу йому та його сім`ї. Також у засідання ОСОБА_1 позов банку не визнав, просив відмовити, зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. Крім того, заперечував проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті.

У підготовчому засіданні був присутній представник АТ «Універсал Банк», який зазначив, що предметом позову є стягнення заборгованості, що нарахована ще до воєнного стану та до карантинних обмежень, тому просив суд не приймати дану заяву до уваги. Щодо заяви ОСОБА_1 про спричинену моральну шкоду зазначив, що ЦПК не містить такого виду процесуальних заяв. Також у засіданні представник банку первісний позов підтримав, просив задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_1 не визнав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити згідно відзиву. Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті представник банку - ОСОБА_3 не заперечував.

Протокольною ухвалою суду відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зобов`язання банку надати інформацію щодо наслідків форс-мажорних обставин, що мають місце під час виконання зобов`язань.

Ухвалою суду від 07.07.2022 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 20.09.2022 р.

07.09.2022 року через канцелярію суду представником АТ «Універсал банк» подано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 на виконання ухвали суду.

15.09.2022 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано клопотання про долучення пояснень та самі пояснення, додаткові пояснення щодо спричинення йому моральної шкоди.

20.09.2022 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заперечення проти долучення до матеріалів справи доказу АТ «Універсал банк» від 07.09.2022 р.

В судове засідання 20.09.2022 р. з`явився відповідач, його представник, представник позивача не з`явився. Суд ухвалив проводити розгляд справи згідно ч.1 ст.223 ЦПК України за відсутності представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила відмовити у приєднанні доказу, оскільки він поданий після закриття підготовчого провадження, вважаючи що 07.07.2022 р. було подано аналогічний доказ банком, різниця лише в тому, що тут нарахована нова сума боргу 2298,85 грн.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про оголошення в судовому засіданні перерви.

Відповідачем заявлено усний відвід головуючому з підстав недовіри до суду, оскільки йому відмовлено у клопотанні про відкладення судового засідання з метою надання ним пояснень щодо наданого банком 07.09.2022 р. розрахунку заборгованості, який є майже аналогічним розрахунку доданого банком до позову. Банк навмисно робить вказане та у нього склалося враження, що суддя на боці банку. Представник відповідача підтримала заявлений відвід.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Домусчі Л.В. необґрунтованою, відмовлено у відводі.

Після проголошення ухвали щодо відводу, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_1 разом зі своїм представником покинули залу судового засідання без жодних пояснень.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду згідно ч.6 ст.223 ЦПК України.

У зв`язку із залишенням ОСОБА_1 та його представником зали судових засідань, суд на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України вирішив розглянути справу на підставі наявних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29.05.2018 року між акціонерним товариством "Універсал Банк" та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої просив відкрити поточний рахунок у гривні (а.с. 8).

За п. 2 вказаної анкети, ОСОБА_1 погодився з тим, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг укладення якого підтвердив та зобов`язався виконувати його умови.

П.3 анкети-заяви, підписанням цього договору підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Представником позивача до позовної заяви долучено Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 9-23 том 1), який не містить підпису відповідача про ознайомлення саме з вказаними Умовами.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank", який підписано представником без зазначення ПІБ та посади, вбачається, що заборгованість відповідача станом на 15.04.2021 року становить 15226,76 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 15226,76 грн., заборгованість за пенею та комісією 0 грн. (а.с. 5-7 том 1).

Згідно довідки про наявність рахунку від 24.12.2021 р., ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , строком дії до 07/24 (а.с. 93 том 1).

За довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, ОСОБА_1 встановлювався наступний кредитний ліміт: 29.05.2018 р. - 5500,00 грн.; 03.07.2018 р. - 8500,00 грн.; 19.02.2019 р. - 12000,00 грн. (а.с. 95 том 1).

Згідно руху коштів по картці від 18.04.2022 р. ОСОБА_1 , кредитний ліміт (станом на 05.05.2021р.) 12000,00 грн., заборгованість (станом на 05.05.2021 р.) складає 15226,76 грн.; баланс на початок періоду 5500,00 грн., баланс на кінець періоду -3226,76 грн. (а.с. 182-192 том 1).

На аркушах справи 200-204 том 1 міститься детальна виписка про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за договором б/н від 29.05.2018 р.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.05.2018 р. станом на 18.08.2022 р., загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 15226,76 грн., судовий збір 2270,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2298,85 грн., разом 19795,61 грн.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5, 12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України, Законом України "Про електрону комерцію", Законом України "Про електронний цифровий підпис".

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.526 ч.1, ст.527 ч.1, ст.610 ч.1, ст.611 ч.1 ЦК України).

Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг (п.2).

Представником позивача до позовної заяви долучено Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 9-23 том 1), який не містить підпису відповідача про ознайомлення саме з вказаними Умовами.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів позичальник та ознайомився і погодив з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо розміру отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду викладеної 03.07.2019 у справі № 342/180/17, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В анкеті-заяві відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з Договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: - його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; - воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; - він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Універсал Банк»).

Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно п.п.2.2. п.2 Розділу І Умов обслуговування, договір, що укладається між Банком та клієнтом, містить елементи різних договорів.

Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно положень ст.1069 цього Кодексу, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ст.1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.ст.3, 11, 12. Закону України «Про електронну комерцію».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29.05.2018 року звернувся до Банка з метою отримання банківських послуг і підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.05.2018 року за проектом Monobank. Особливістю проекту Monobank є те, що він здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження паспорта та ІПН в мобільний додаток, видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі або спеціалістом Банка. Разом зі встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Мобільний додаток сервіс Банку, що дозволяє надавати банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Також відповідач просить в Анкеті відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатках, відповідно до умов договору

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 23 березня 2020 року справа N 404/502/18).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, посилався, зокрема, на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та витяг з Тарифів за карткою Monobank, що додаються до позову.

Суд вбачає, що, підписавши 29.05.2018 року анкету-заяву, відповідач висловив згоду на отримання банківських послуг, а саме просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору.

Суд вважає що факт укладення між Банком та відповідачем договору про надання банківських послуг «Monobank» доведено. Зазначене також визнається і відповідачем.

Позивач у позовній заяві зазначав, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування.

Умовами п.п.2.1. п. 2 Розділу І визначено, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору, в тому числі платіжної системи Master Card, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно правових актів Національного Банку України.

Згідно п. 3.1, 3.3 п. 3 Розділу ІІ Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Картка передається Клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що платіжна картка була отримана клієнтом.

Згідно п.п.5.1, 5.2 п. 5 Розділу ІІ Умов ліміт кредитування та строк дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.

Суд звертає увагу, що позивачем не долучено до матеріалів справи додаток до Договору із зазначенням розміру кредитного ліміту, який було встановлено відповідачу та на який міститься посилання в Анкеті-заяві.

Матеріали справи не містять належних підтверджень, що додані до позову Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління банка протоколом №33 від 27.09.2017р. і з Тарифами обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, у зазначених розмірах і порядках нарахування, що містяться у доданих банком до позовної заяви документах.

У заяві позичальника від 29.05.2018 року розмір та порядок застосування неустойки (комісії) та процентна ставка, також будь-які інші істотні умови кредитування, не зазначені, а з розрахунку заборгованості вбачається, що банком взято для розрахунку заборгованості за відсотками процентну ставку 38,4 % чи 37,2 % (поточна ставка) та 76,8 % чи 74,4 % (прострочена ставка), без доведення про узгодження з відповідачем такого розміру процентів.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій за обслуговування, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України.

У відповідності до розділу 4 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.03 № 254 (надалі «Положення 254») операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Розділом 5 Положення 254 передбачено, що банки обов`язково мають складати особові рахунки та виписки з них. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

У п.5.6 Положення 254 підкреслюється, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Із змісту наведених норм вбачається, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, доданий до позову, за період із 27.06.2018 року по 05.05.2021 року, підписаний невідомою посадовою особою представником банку (а.с.5-7).

З наданого позивачем виписки руху коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с.182-192) встановлено, що останній користувався кредитними коштами з 31.05.2018р. та періодично погашав заборгованість. З вказаної виписки суду вбачається, що відповідачем використано кредитних коштів на загальну суму 64216,79 грн., а внесено відповідачем на погашення заборгованості 54667,00 грн.; відсотків списано 11865,74 грн. Крім того, відомості з вказаної виписки щодо руху коштів, зокрема, що стосуються переказів на картку (погашення заборгованості) не співпадають із наданим банком 07.09.2022 р. розрахунком заборгованості щодо ідентичності проведених за певну дату банківських операцій.

Таким чином в загальну суму заборгованості Банк окрім сум витрачених ним коштів, включено ще й відсотки і комісію за користування кредитом та вирішив назвати це тілом кредиту.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази підтверджуючі розмір сум в межах кредитного ліміту та термін протягом якого відповідач користувався вищезазначеними сумами.

Суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий банком, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст.77-78 ЦПК України.

Окрім того, згідно з наданим банком розрахунком від 07.09.2022 р., станом на 18.08.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 29.05.2018 року становить 19795,61 грн., з яких 15226,76 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) без зазначення за який саме період виникла заборгованість; 2298,85 грн.- заборгованість за порушення грошового зобов`язання; 2270 грн. судовий збір. Також вбачається, що банком було збільшена сума ліміту кредиту (тіло кредиту).

Виходячи з того що відповідачем внесено не повну суму Банку витрачених ним коштів, при цьому з розрахунку та деталізованої виписки про рух коштів не можливо встановити суму боргу без врахування відсотки і комісію, суд вважає що наданий розрахунок заборгованості не відповідає дійсності а тому слід відмовити у стягнення вказаної суми боргу.

Жодною із сторін не заявлялося клопотання про призначення експертиз, а з врахуванням того, що суд не є спеціалістом у галузі розрахунків, суд дійшов висновку про неможливість встановлення дійсного розміру заборгованості у зв`язку із наявними протиріччями у виписці про рух коштів та розрахунком заборгованості.

Відповідно до частини першої - третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть учать у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ч.2 ЦПК України).

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 203, 207, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі