Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/274/22
Єдиний унікальний №733/575/22
Рішення

Іменем України

23 вересня 2022 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Кулак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

установив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинені два виконавчі написи: реєстровий номер 77430 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 6 482,75 грн на підставі кредитного договору № 200481017 від 10.05.2016 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», право вимоги по якому остаточно було відступлено ТОВ «ФК «АВАНСАР», а також реєстровий номер 77502 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 48 391,11 грн на підставі кредитного договору № 200158932 від 10.05.2016 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», право вимоги по якому остаточно було відступлено ТОВ «ФК «АВАНСАР». Постановами приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. від 11 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначених виконавчих написів. Оскільки станом на день вчинення виконавчих написів були відсутні правові підстави для його вчинення згідно кредитних договорів, що вчинені не в нотаріальній формі, при цьому нотаріус не переконався у безспірності боргу, тому позивачем подано до суду позов про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи вчинені 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 6 482,75 грн та 48 391,11 грн.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2022 відкрито провадження у справі, яку прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 12).

За клопотанням позивача, ухвалою судді від 31 серпня 2022 року витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., належним чином завірені копії усіх документів на підставі яких 01 червня 2021 року були вчинені виконавчі написи № 77430 та № 77502, а від Товариства з обмеженою відповідальності «ФК «Авансар» витребувано належним чином завірені копії кредитних договорів № 200158932 та № 200481017 від 10 травня 2016 року, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 13).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач у судове засідання не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу в Чернігівській області Яковенко Т.М. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинені два виконавчі написи: реєстровий номер 77430 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 6 482,75 грн на підставі кредитного договору № 200481017 від 10.05.2016 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», право вимоги по якому остаточно було відступлено ТОВ «ФК «АВАНСАР» (а.с. 9), а також реєстровий номер 77502 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 48 391,11 грн на підставі кредитного договору № 200158932 від 10.05.2016 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», право вимоги по якому остаточно було відступлено ТОВ «ФК «АВАНСАР» (а.с. 10).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. від 11 серпня 2022 року, за зазначеними вище виконавчими написами відкриті виконавчі провадження (а.с. 7, 8).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Разом із тим, суд звертає увагу, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, пунктів 1, 2, зокрема, скасовано на наступні норми:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ;

доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту:

1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу .

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту:

Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Зобов`язано КМ України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною постанови КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом не чинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172.

Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчих написів, зареєстрованих в реєстрі за 77430 та 77502, обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору.

Разом із тим, дослідити копії кредитних договорів № 200481017 та № 200158932 не виявилося можливим через те, що відповідач таких на вимогу суду не надав, тому останній вирішуючи спір з підстав відсутності нотаріального засвідчення даного договору враховує вимоги ст. 12, 13, 76, 81, 89 ЦПК України.

За таких підстав, суд вважає, що станом на час вчинення вказаних виконавчих написів відповідні положення вказаного пункту Переліку № 1172, що регулювали стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, не були чинними, а тому нотаріус не мав правових підстав посилатись на них в обґрунтування вчинення виконавчих написів, що є грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису на борговому документі.

Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача про захист якого він звернувся до нотаріуса повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитними договорами.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 984,80 грн (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (реєстровий номер 77430) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 6 482,75 грн.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (реєстровий номер 77502) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року на загальну суму 48 391,11 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», місце перебування: вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405, м. Київ, .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, місце перебування: пл. Заньковецької, 4, м. Ніжин, Чернігівська область.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце перебування: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2022 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик