КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/359/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

присяжних Айдинова В.В.

Антоненко О.І.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за клопотанням

ОСОБА_1

про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси

від 23.09.2019 року по справі №520/1117/19 за заявою

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: Орган опіки та піклування

Київської районної адміністрації Одеської міської ради,

про визнання фізичної особи недієздатною,

встановлення над нею опіки та призначення опікуном,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання від ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по цивільній справі №947/1117/19 про визнання фізичної особи ОСОБА_3 , недієздатним, з посиланням на те, що стан останнього з дня ухвалення рішення суду є незмінним.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.10.2022 року на підставі вищевказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату і час проведення судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.10.2022 року клопотання заявника ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи задоволено. Призначено по справі №947/22934/22 за клопотанням ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по справі №520/1117/19, судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

07.12.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшли матеріали справи №947/22934/22, разом з висновком судово-психіатричного експерта №521 від 28.10.2022 року.

Ухвалою суду від 07.12.2022 року провадження по справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 21.12.2022 року сторони не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, однак 21.12.2022 року до суду надійшли наступні заяви:

- ОСОБА_1 про підтримання заявленого клопотання, продовження строку дії рішення суду та розгляду справи за його відсутності;

- ОСОБА_2 про підтримання заявленого клопотання, продовження строку дії рішення суду та розгляду справи за його відсутності;

- Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про розгляду справи за відсутності представника, заперечень проти задоволення клопотання не висловлено.

Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за наявною явкою в судовому засіданні 21.12.2022 року на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши, вивчивши і проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 21.01.2019 року звернулись до Київського районного суду міста Одеси з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є їх братом, недієздатним та призначення їх опікунами, посилаючись на те, що ОСОБА_3 у 2006 р. був прооперований з приводу раку лімфовузлів, з 2010 року хворіє на психічну хворобу, а саме «шизофренія, проста форма». За прогнозами лікарів стан здоров`я ОСОБА_3 буде погіршуватись, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду та опіки (справа №520/1117/19).

В рамках вказаної справи, у відношенні ОСОБА_3 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради була проведена судово-психіатрична експертиза. Відповідно до Висновку судово-психіатричних експертів №99 від 13 березня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу. Змішаний тип дефекту (параноїдний, психопатоподібний)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.00 за Міжнародною кваліфікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до подання Київської районної адміністрації Одеської міськради від 20 вересня 2019 року за №Г-697/2 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікунами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , матеріально та житлом забезпечений, за станом здоров`я може бути опікуном, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому Київська районна адміністрація Одеської міськради вважала доцільним призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , за місцем роботи характеризується позитивно, матеріально та житлом забезпечений, за станом здоров`я може бути опікуном, до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому Київська районна адміністрація Одеської міськради вважала доцільним призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевказаних доказів, 23.09.2019 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення за наслідком розгляду цивільної справи №520/1117/19, яким визнано ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) - недієздатним. Встановлено над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікунами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалисяі встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21).

Вище встановлені судом обставини та висновки є встановленими рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по справі №520/1117/19,яке набрало законної сили, а відтак в силу преюдиції вищевказані обставини судом не ставляться під сумнів та додатковому доказуванню не підлягають.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008)).

Так, за змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Як, вбачається строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по справі №520/1117/19 закінчився, що стало підставою для звернення заявника до суду з цим клопотанням про продовження строку дії рішення суду (справа №947/22934/22).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи, що для розгляду поданого клопотання про продовження строку дії рішення суду необхідно встановлення психічного стану особу, для чого необхідні спеціальні знання, судом ухвалою суду від 18.10.2022 року було призначено по справі №947/22934/22, судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, на вирішення яких поставлені наступні питання:

1. Чи продовжує страждати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу?

2. Якщо так, чи змінився психічний стан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порівняно зі станом встановленим висновком судово-психіатричних експертів №99 Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 13.03.2019 року?

3. Чи розуміє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи здатен ними керувати?

На виконання вказаної ухвали суду, надійшов висновок судово-психіатричного експерта №521 від 28.10.2022 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу. Змішаний тип дефекту (параноїдний, психопатоподібний)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.00 за Міжнародною кваліфікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічну хворобу, внаслідок чого позбавлений усвідомлювати значення своїх дій, та стан останнього, який слугував підставою для визнання його недієздатним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по справі №520/1117/19, наразі не змінився, що підтверджується відповідним висновком експерта, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання заявника про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною, та продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, терміном на два роки.

Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, то повноваження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо опіки над недієздатним також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останні від виконання обов`язків не звільнялись та не відмовляються.

Судові витрати за проведення експертизи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд відшкодовує за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 12, 76-81, 102-103, 105, 298-300, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), за участі ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересованої особи: Органа опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9) про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною задовольнити.

Строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2019 року по цивільній справі №520/1117/19, яким визнано ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) недієздатним, встановлено над ним - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікунами - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 2 (два) роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні