Справа № 136/27/22
провадження № 2/136/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до суду через свого представника ОСОБА_2 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 09.03.2015, відповідно до якого вона розпорядилась належним їй майном на користь позивача. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок із погосподарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1 . Позивач, спадщину прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, оскільки вищевказаний об`єкт нерухомості мав статус колгоспного двору, отож належав його членам на праві спільної сумісної власності, однак нотаріусу не представилось за можливе визначити, яка частка належала спадкодавцеві, що послугувало підставою для відмови нотаріусом у видачі на ім`я позивача нотаріального акту та приводом звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив, утім направлено заяву, відповідно до якої міський голова Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Віктор Бичков, вказав про визнання позовних вимог, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 14.01.2022 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальних установ матеріали спадкових справи.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у заявленому обсязі, просила їх задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, скориставшись своїми правами, тому суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 №102/2015, яка була витребувана судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 15.10.2012, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось - своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 8). Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Росошанської сільської ради Липовецького району вінницької області 15.10.2012 та зареєстровано в реєстрі за №71. За життя спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано, на що вказує інформація на заповіті за підписом секретаря органу місцевого самоврядування.

Позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, подавши заяву відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини (а.с.29).

Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту, - дочка спадкодавця ОСОБА_4 , від свого права на спадкування відмовилась, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту (а.с.31).

Відповідно до довідки виданої Липовецькою міською радою від 04.10.2021 за №968 (а.с.14) ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), інших зареєстрованих осіб чи тих які постійно проживали не встановлено.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, отож вона їй належить з моменту відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Кобзар С.В. Вінницького районного нотаріального округу від 08.09.2021 за № 113/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, з тих підстав, що він належав до колгоспного двору, був об`єктом спільної сумісної власності, утім встановити яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе визначити.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справі про спадкування" №7 від 30.05.2008, вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_2 на право особистої власності на жилий будинок (а.с.9), виданого виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області 04.08.1988 на підставі рішення виконкому Росошанської районної Ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985, слідує, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_3 .

Як убачається із технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 виданого 04.08.1988 (інвентарний номер 323) (а.с.16-19) власником житлового будинку зазначено ОСОБА_3 ..

Факт перейменування вулиць із АДРЕСА_1 вказує рішення 64 сесії 6 скликання Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.08.2015 (а.с.11).

Впорядкування номерів житлових будинків в АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_1 , вказує витяг з рішення виконавчого комітету Росошанської сільської ради Липовецького району від 28.03.2016 (а.с.10).

Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

За відомостями Липовецької міської ради від 11.10.2021 за №93, житловий будинок в АДРЕСА_1 , відносився до категорії колгоспного двору, станом на 15.04.1991 головою якого являлась ОСОБА_3 - голова двору, а її членом був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік ОСОБА_3 (а.с. 12).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що власниками житлового будинку в АДРЕСА_1 , було дві особи, отож він належав кожному із співвласників по Ѕ частці.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на що вказує свідоцтво про смерть (а.с.5).

Із інформації отриманої із нотаріальних установ слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, що також підтверджується витягом із спадкового реєстру, який виданий Липовецькою державною нотаріально конторою, нотаріусом Кицюком О.П. (а.с. 68, 69).

Як убачається із довідки виданої Липовецькою міською радою 05.01.2022 за №17 на підставі записів з по господарських книг за 2006-2010 роки (а.с.13), ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 , із ним була зареєстрована та постійно проживала дружина ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7).

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 спадщину після смерті чоловіка прийняла, як спадкоємець першої черги спадкування, шляхом постійного проживання із спадкодавцем, відтак в силу приписів ст.1268 ЦК України, вона їй належить, у тому числі у вигляді Ѕ частки спірного об`єкта нерухомого майна, відтак остання стала його одноосібним власником.

Як було встановлено судом позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, у тому числі у вигляді житлового будинку, що є предметом спору, інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості за наведених вище підстав.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Липовецької міської ради Вінницького району, Вінницької області (місцезнаходження: вул. Василя Липківського, 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН