РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/660/22

Провадження №2-о/568/36/22

20 липня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючої судді Делалової О.М., за участю секретаря судових засідань Мельничук Л.І., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Крупецька сільська рада Дубенського району Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації від 17.08.2007 року, за №290, серії ЯЕ № 229555 від 06.06.2008р., який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 27.12.2013 року Виконкомом Хотинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку. ОСОБА_1 звернулась із заявою до нотаріуса, щоб оформити право на спадщину, але отримала відмову. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №165/02.31, виданої державним нотаріусом Забожною Л.Л., у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №229555 зазначено, що цей документ виданий ОСОБА_2 , а згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 27.12.2013 року померла громадянка ОСОБА_2 . Також, нотаріусом було роз`яснено ОСОБА_1 , що для вирішення зазначеного питання необхідно звернутися до суду. Встановлення факту приналежності Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, в іншому випадку зробити цього заявник не може, що порушує її права.

Заява поступила до суду 30.06.2022 року.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 05.07. 2022 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила, що після смерті матері ОСОБА_2 звернулася з заявою до нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку, та отримала відмову, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка в прізвищі матері.

Представник заінтересованої особи Крупецької сільської ради в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду подав заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_2 від 14.06.2022 року та про шлюб Серії НОМЕР_3 від 24.11.2009 року (а.с.10-11).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 27.11.2013 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 22 (а.с.7).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №229555 від 06.06.2008р. ОСОБА_2 , жителька с.Полуничне, Радивилівського району являється власником земельної ділянки загальної площею 2,80 га на території Хотинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Забожної Л.Л. для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері, на що отримала відмову, оскільки, є розбіжності між прізвищем матері, зазначеному у державному акті на право власності на земельну ділянку та свідоцтвом про смерть, а саме прізвище в державному акті зазначено як ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №229555 від 06.06.2008р. належить померлій ОСОБА_2 , так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема її ім`я та по-батькові збігаються .

Таким чином, судом встановлено, що при видачі ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №229555 від 06.06.2008р., було допущено помилку у зазначенні прізвища, а саме зазначено невірне прізвище ОСОБА_3 , яка підлягає виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого законом права на спадщину, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища спадкодавця у державному акті на право власності на земельну ділянку, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 259, 263-265, 268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Крупецька сільська рада Дубенського району Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №229555 від 06.06.2008 року, виданий на підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації 17.08.2007 року, за №290.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.07.2022 р.

Суддя О.М. Делалова