ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/485/21 Номер провадження 22-ц/814/264/22Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Ряднині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2021 року (повний текст рішення складено 26 жовтня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

третя особа: Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про виключення з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 03 лютого 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батька та просив суд виключити з актового запису №193 від 25 лютого 2011 року Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На даний час позивачу стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, тому звернувся до суду та просить виключити з актового запису №193 від 25 лютого 2011 року Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням суду першої інстанції від 25 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано, зокрема, тим, що відповідач ОСОБА_2 визнає даний позов та той факт, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , але, разом з тим, сторонами не наведено жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог, а саме: не доведено відсутність кровного споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі

З рішенням суду не погодився позивач, який оскаржив його в апеляційному порядку.

Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначила: при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції не врахував, що відповідач визнала, що ОСОБА_1 не являється біологічним батьком дитини.

Крім того, суд першої інстанції невірно встановив обставини у справі: суд не врахував, що саме відповідач ухилялася від проведення експертизи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав, пославшись на обставини, викладені у ній та давши пояснення по суті справи.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала, пояснила, що позивач не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , проти здачі біологічних зразків заперечувала.

Після роз`яснення положень статті 109 ЦПК України позиція відповідача не змінилася.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованих поштових відправлень, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , її батьком записаний ОСОБА_1 (позивач), а матір`ю - ОСОБА_4 (відповідач).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 20 червня 2015 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно виконавчого листа, виданого 30 серпня 2012 року Київським районним судом м. Полтави, із ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини його заробітку (доходу).

Норми права, які підлягають застосуванню

Право оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини передбачено, зокрема, статтею 136 СК України, якою передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини (частина перша).

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частина друга).

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частина третя).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що «оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини».

При цьому, відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із статтею 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Позиція апеляційного суду

Як уже зазначалося, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 визнала даний позов та той факт, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , але, разом з тим, сторонами не наведено жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог, а саме: не доведено відсутність кровного споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції також вказав, що судом призначалася судово генетична експертиза, але згідно повідомлення від 06 вересня 2021 року експертиза проведена не була, оскільки для відбору експериментальних зразків сторони не з`явились.

Проте колегія суддів не може повністю погодися із таким висновком суду першої інстанції із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач дійсно визнала позов та той факт, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 .

Після призначення судом судово генетичної експертизи експертом було надано клопотання, у якому, зокрема, ставилося питання про забезпечення явки сторін та дитини для відібрання біологічних зразків.

Разом з тим, в матеріалах справи маються заяви ОСОБА_2 адресовані Київському районному суду м. Полтави та Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, у яких вона вказує, що проти надання будь-яких біологічних зразків її дочки і відмовляється виконувати вимоги зазначені у клопотанні експерта.

При цьому, представник позивача у суді апеляційної інстанції пояснив, що його довіритель не з`явився до експертної установи тому, що йому було повідомлено про відмову ОСОБА_2 від виконання клопотання експерта. Дані пояснення представника позивача не спростовані та узгоджуються із матеріалами справи.

Отже, із матеріалів справи слідує, що саме у зв`язку із позицією, яку зайняла відповідач, проведення судово генетичної експертизи є неможливим. Всі негативні наслідки поведінки відповідача фактично було покладено судом першої інстанції на ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції відповідачу було роз`яснено положення статті 109 ЦПК України та наслідки ухилення від проведення експертизи, проте позиція відповідача не змінилася.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнала, а її поведінка при проведенні експертизи дає можливість ухвалити судове рішення із урахуванням положень частини четвертої статті 12 та статті 109 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до переконання про задоволення апеляційної скарги, а саме: рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження - задовольнити.

Виключити з актового запису № 193, складеного 25 лютого 2011 року, Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко