Справа № 211/964/21
Провадження № 2/211/339/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
13 вересня 2022 рокуДовгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Криворіжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача АО «ОГС Криворіжгаз» та просить зобов`язати відповідача за свій рахунок у термін до 15.03.2021 встановити в її квартирі індивідуальний безкоштовний газовий лічильник за свій рахунок, стягнувши на свою користь моральну шкоду в сумі 6000,00 грн., завдану невиконанням відповідачем судового рішення. В обґрунтування вимог зазначено, що рішенням суду від 17.05.2019 її вимоги задоволено, визнано за нею право на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» та визнано обов`язок ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок в термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлений в квартирі індивідуального газового лічильника їй, як побутовому споживачу. Однак станом на дату звернення до суду відповідач свій обов`язок по встановленню їй лічильника не виконано, лічильника у квартирі не встановлено, ПАТ «Криворіжгаз» надсилає їй відписки невиразного характеру, однак обов`язок по встановленню їй індивідуального лічильника не виконує. Тривалим очікуванням, бездіяльністю з боку відповідача та відписками на її звернення було зведено нанівець досягнення нею поставленої мети щодо реалізації свого права на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником, тому просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.
Представник відповідача АТ «ОГС «Криворіжгаз» звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову не визнає.
В обґрунтування відзиву на позов представником відповідача зазначено, що АТ «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який здійснює розподіл природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, до обов`язків якого не входить здійснення постачання природного газу. Позивач звертає увагу щодо бездіяльності відповідача в частині виконання обов`язку по встановленню лічильника газу, однак обов`язковою умовою настання відповідальності за невиконання рішення суду є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняю чого характеру, адресованої для виконання певним особам. При чому така вимоги повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду. Залежно від характеру такої вимоги, невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. Крім того, обов`язок виконання судового рішення відповідно до способу виконання, визначеному в ньому та згідно із Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження» покладено на спеціально створені в Україні органи державної служби (приватних виконавців). В той же час, до органів державної виконавчої служби позивач не зверталась, адже відповідачем вже виконано рішення шляхом визнання права та обов`язку. Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл газу на відповідній території, зобов`язані були в термін до 01.01.2018 для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу (індивідуальних або загально будинкових), що мало забезпечити 100% обліку спожитого природного газу населенням. Таким чином, за адресою АДРЕСА_1 забезпечено облік природного газу відповідно до вимог Закону в редакції, що існувала на момент виникнення спірних правовідносин. З 28.03.2021 набули чинності зміни до ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а прийняття рішення судом про права та обов`язки сторін у цій справі на майбутнє, що на думку відповідача, є неприпустимим та таким, що не підлягає задоволенню. Вимога позивача захистити права, факту порушення яких на момент подання позову судом не встановлено, а також права, щодо яких невідомо, чи відбувається таке порушення у майбутньому, не є належним способом захисту відповідного права. Відповідно до статті 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі з 01 січня 2023 року. А отже порушень з боку відповідача не встановлено. Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано доказів на її спричинення та не обґрунтовано розмір цієї шкоди. Вищезазначеним Законом не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі не встановлення індивідуального лічильника газу споживачу, тому просить в задоволенні вимог відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2019 року по справі № 211/1715/19, визнано за ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , право на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз». Визнано, що Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок, в термін до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирі індивідуального газового лічильника побутовому споживачу ОСОБА_1 .
Вказане рішення сторонами не оскаржено, набрало законної сили, однак відповідачем не виконано, у встановлений судом строк індивідуальний газовий лічильник позивачу відповідачем АТ «ОГС» Криворіжгаз» не було встановлено.
Так, в обґрунтування вимог позивач посилається на положення статті 23 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно п.п.3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Разом з тим, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в тому числі в порядку, передбаченому ЦПК України (розділ VII), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, відповідно до ЦПК України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Проаналізувавши предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стало спонукання зобов`язання відповідача виконати рішення суду від 17 травня 2019 року у справі № 211/1715/19 та стягнення моральної шкоди за його невиконання, оскільки в даному випадку має місце бездіяльність відповідача в частині виконання обов`язку. Визначеного зазначеним судовим рішенням щодо реалізації її права на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником.
Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку пред`явлення виконавчого листа по вказаній справі до виконання (доказів чого до суду не надано) та незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця при виконанні судового рішення, має право звернутися в порядку розділу VII ЦПК України.
Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р. № 590, коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.
Оскільки позивач положеннями статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 908,00 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 23 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2022 року

Суддя Н.Г.Середня