Справа № 401/1984/22
Провадження № 2-н/401/275/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" Іванченко Н.Ю. звернулась до суду з вказаною заявою та просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника 1011 грн. 13 коп. заборгованості за спожитий природний газ та 248 грн. 10 коп. судового збору.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 13. Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Порядок приєднання до умов договору постачання природного газу усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками визначено Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500.

Так, у відповідності до положень п. 2, 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу від 30 вересня 2015 року № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі Договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який укладається з урахуванням ст.ст. 633,634,641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

В той же час, для забезпечення приєднання до умов вказаного Договору постачальник в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за встановленою формою. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Проте, будь-яких належних доказів, що підтверджують факт існування договірних відносин між сторонами заявником суду не надано, а саме докази направлення споживачу заяви-приєднання з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за встановленою формою, докази часткового погашення заборгованості боржником та докази на підтвердження факту фактичного споживання боржником природного газу.

Згідно відомостей, наданих на запит суду Управлінням ДМС у Кіровоградській області за вих.№ 5637 від 19.08.2022 року та Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Світловодської міської ради за вих. №4815 від 01.09.2022 року адреса проживання ОСОБА_1 не зареєстрована за місцем споживання наданих заявником послуг постачання природного газу по АДРЕСА_1 .

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, з неї не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 8 ч.1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165,166,260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина