Справа № 161/7760/21 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/1069/22 Категорія: 70 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н. І.,

з участю:

представника позивача Стретович І. С. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Міщук І. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міщук Ірини Володимирівни та представника позивача ОСОБА_4 адвоката Стретович Інни Сергіївни на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вимоги обґрунтовані тим, що з 16.11.1980 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.12.2008. Окрім цього, 29.04.2004 позивачу встановлено третю групу інвалідності через загальне захворювання, яка в подальшому була продовжена у травні 2005 року та у травні 2008 року. 15.04.2010 позивачу встановлено третю групу інвалідності довічно через захворювання з ураженням ОРА. У зв`язку із цим вона не працює, її дохід складається лише з пенсії по інвалідності, інших джерел доходів не має, потребує лікування і матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частки його доходів (заробітку) щомісячно та довічно.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від доходу ОСОБА_2 щомісячно з 27 квітня 2021 року довічно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник позивача адвокат Стретович І. С. подала апеляційну скаргу, в якій покликається на не повне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник відповідача адвокат Міщук І. В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзиви на апеляційні скарги не подавалися.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та задоволення апеляційної скарги відповідача, та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1980, який рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.12.2008 у справі №2-481/2008 було розірвано (а.с.3-4).

З 29.04.2004 позивачці ОСОБА_4 встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням строком на 1 рік, яка в подальшому була продовжена у травні 2005 року та у травні 2008 року (а.с.5-7).

15.04.2010 позивачці встановлено безстроково інвалідність третьої групи загального захворювання, що стверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія РВН № 161863 від 15.04.2010, вона отримує пенсію за віком у розмірі 2 270,12 грн. щомісячно (а.с.8).

Відповідно до копії довідки №1599 від 18.03.2021 позивачка в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає одна, самостійно сплачує всі житлово-комунальні послуги та внески на управління будинком, прибудинковою територією (а.с. 27).

Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки ГУ ПФ України у Волинській області від 26.11.2021 отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування збитків), призначену згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 9 451,11 грн. щомісячно.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці недостатньо коштів на проживання, здійснення оплати за комунальні послуги та утримання будинку, при цьому відповідачем не надано доказів, які б спростували доцільність стягнення з нього аліментів на утримання колишньої дружини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III виходив з того, що групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Розмір пенсії, яку отримує позивачка,станом на 01.12.2021р. - 2270 грн. перевищує прожитковий мінімум, встановлений відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у розмірі 1934 грн.

Суд у рішенні зазначив, що такого доходу недостатньо для здійснення оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку тощо (а.с.23-27). При цьому судом не враховано, що у квартирі, у якій проживає позивачка ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована її дочка ОСОБА_5 , яка є повнолітньою особою і також повинна нести витрати на утримання житла або надавати допомогу матері для оплати таких послуг. Крім того, позивачка має можливість звернутися за отримання житлової субсидії за наявності відповідних умов.

При цьому з матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, внаслідок чого в 1998 році йому було встановлено 2- гу групу інвалідності, що підтверджується довідкою про стан здоров`я, посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.09.2005 року.В подальшому, 13.08.2008 року ОСОБА_2 було встановлено 2-гу групу інвалідності довічно, отже, майновий стан відповідача погіршився у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, оскільки значні кошти витрачаються на лікування, про що свідчать фіскальні чеки щодо придбання ліків.

Тому висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача, який сам є непрацездатним, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не повно з`ясувавши обставини справи та не надавши належну оцінку зібраним доказам, необґрунтовано виходив із того, що позивачем ОСОБА_4 доведено, що вона саме від колишнього чоловіка потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 має можливість її надавати.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції не повно та не всебічно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належної оцінки, внаслідок чого ухвалив не обґрунтоване судове рішення, яке не відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню,рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. Враховуючи, що в апеляційній скарзі представник позивача просила скасувати рішення суду, її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 адвоката Стретович Інни Сергіївни задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міщук Ірини Володимирівни задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року в даній справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді :