Провадження № 4-с/752/194/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменка Вадима Валерійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із скаргою і просить визнати незаконними дії приватного виконавця Хоменка В.В. та скасувати прийняту ним постановву про відкриття виконавчого провадження №70078190 від 13.10.2022 року та постанову про арешт коштів від 13.10.2022 року.

Посилається на те, що він 13.10.2022 року дізнався від банку про блокування особистих коштів на рахунку, у зв`язку з постановою приватного виконавця Хоменка В.В. про арешт коштів.

Вважає вказані дії приватного виконавця незаконними, оскільки в оскаржуваній постанові вказано виконавчий лист №752/6866/21, виданий 07.10.2021 року Господарським судом м.Києва. За відомостями ЄДРСР Господарським судом судових наказів не приймалося, а номер виконавчого листа вказує на провадження №6/752/425/21 Голосіївського районного суду м.Києва, у якому було задоволено заяву про видачу дублікату виконавчого листа по справі №2-6834/10 на рішення суду від 08.12.2010 року. Зазначає, що виконавче провадження за вказаним рішенням суду було розпочато та закінчено Голосіївським ВДВС у м.Києві у 2011 році. Також посилається, що ним не було отримано та ознайомлено з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими документами ВП №70078190.

В доповненнях до скарги посилався, що виконавчий лист №752/6866/21, на підставі якого відкрито виконавче провадження №70078190, є дублікатом виконавчого листа. Вказує, що оригінал виконавчого листа у справі №2-6834/10 видавався зі строком пред`явлення до виконання в один рік, то і дублікат має містити такі ж строки. Вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа №752/6866/21 виданого Голосіївським районним судом м.Києва від 07.10.2021 року минув 07.10.2022 року, тобто за шість днів до відкриття виконавчого провадження та відповідно до ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчий лист мав бути повернутий.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Приватний виконавець Хоменко В.В. 2212.2022 року подав до суду відзив на скаргу, яким проти скарги заперечує.

Посилається на те, що 13.10.2022 року приватним виконавцем Хоменко В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70078190 на підставі виконавчого листа №752/6866/21, виданого Голосіївським районним судом м.Києва від 07.10.2021 року та заяви представника стягувача про примусове виконання рішення суду, вказану постанову було направлено сторонам до відома.

Також, 13.10.2022 року було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника.

Зазначає, що під час реєстрації виконавчого провадження в автоматичну систему виконавчого провадження ним була допущена технічна помилка при написанні назви суду, який видав виконавчий документ, а саме: замість Голосіївського районого суду м.Києва зазначено Господарський суд м.Києва, яка в подальшому постановами від 20.10.2022 року була виправлена. Також, було вчинено ряд виконавчих дій щодо з`ясування належності боржнику майна та отримання заробітку (доходу) шляхом направлення запитів до відповідних органів та установ.

09.11.2022 та 29.11.2022 року було направлено до установи АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк» платіжне доручення для примусового списання коштів.

25.11.2022 примусово були списані кошти з рахунку боржника в розмірі 2264,17 грн.

Посилається, що строк пред`явлення виконавчого листа №752/6866/21 до виконання зазначено до 08.04.2024 року, а отже не сплинув. Ухвалою суду від 23.03.2021 року стягувачу ОСОБА_3 було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №70078190 була направлена боржнику за адресою вказаною у виконавчому листі, тобто відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням цього просить відмовити в задоволенні скарги та розглянути справу без його участі.

21.12.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд скарги у його відсутності.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не сповістив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08 грудня 2010 року був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 338815, 40 грн., відсотки в сумі 15227,00 грн. та судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суд м.Києва від 10.03.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08.12.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 23.03.2021 року заяву позивача (стягувача) ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання по справі № 2-6834/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа, відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2010 року, - по цивільній справі № 2-6834/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Поновлено стягувачу ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2010 року, - по цивільній справі № 2-6834/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

З копії матеріалів виконавчого провадження №70078190, які було надано до суду приватним виконавцем, вбачається, що дублікат виконавчого листа було видано судом 07.10.2021 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено 08.04.2024 року (а.с.)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменком В.В. від 13.10.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменком В.В. від 13.10.2022 року накладено арешт на грошові кошти боржника / а.с.51, 58 /.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішнь у цивільних справах та рішень інших органів / посадових осб / врегульовано розділом VІ ЦПК України.

Відповдно до ч.ч.1,3 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа приведено в ст.4 Закону України « Про виконавче провадження».

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.4 даного Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою.

Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

З матеріалів справи вбачається, що визначені даною нормою закону підстави для повернення виконавчого документа стягувачу в приватного виконавця були відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що зміст виданого судом виконавчого листа відповідає змісту резолютивної частини рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08 грудня 2010 року, на підставі якого він був виданий.

Крім того, приватним виконавцем було виправлено технічну помилку (описку) при написанні назви суду, який видав виконавчий документ, відповідно до постанов про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.10.2022 року.

Підстави, передбачені законом, для його повернення стягувачу, у приватного виконавця були відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, приватний виконавець зобов`язаний був прийняти виконавчий документ та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.28 вказаного закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем було направлено на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому листі, рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.52 ).

Посилання заявника на порушення процедури прийняття приватним виконавчем постанови про арешт коштів боржника не знаходить всого підтвердження, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Заявник в скарзі зазначав про обізнаність ухваленого судом рішення про стягнення з нього заборгованості та перебування його на виконанні протягом 2011 року, в той же час не спростовуючи факт невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Виходячи з цього, суд вважає, що вчинені приватним виконавцем заходи для примусового виконання рішення суду, є законними і такими, що відповідають меті виконавчого провадження, визначеній законом.

При вирішенні скарги суд також враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що при здійсненні правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ефективним способом захисту визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Це підповідає позиції Верховного суду, висловленій у постанові Великої Палати в справі № 925/1265/16 від 22 серпня 2018 року.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, у тому числі, таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності;забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

З точки зору закону виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10 -12, 447 - 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменка Вадима Валерійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В.Машкевич