Справа № 638/8317/18
Провадження № 2/638/455/22
01 грудня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Веліток Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Попрас Юлія Вікторівна про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та визнання договорів купівлі-продажу недійсними,-
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Попрас Юлія Вікторівна про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та визнання договорів купівлі-продажу недійсними.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились.
ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву Вх. №5012 від 04.02.2019 року, в якому вказав, що спірні договори купівлі продажу є дійсними, та такими, що прийняті у відповідності до ст. 215 ЦК України, жодних підстав для визнання їх недійсними позивачем не наведено. (т. 1 а.с.70-79)
Приватний нотаріус ХМНО Попрас Ю.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (т. 1 а.с.39)
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки та їх поважність не повідомили.
Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши кожний окремо та у їх сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2014 року за апеляційною скаргою прокурора Дзержинського району міста Харкова рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 638/9535/15-ц скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено на підставі того, що спірне майно є самочинним будівництвом.

На момент звернення до суду (12.06.2017 р.), нежитлові приміщення підвалу №№2-1, 2-2, 2-3 та 1-го поверху №№ 2-8, 2-9 загальною площею 286,3 кв. м. належать на праві власності ОСОБА_1 ; нежитлові приміщення №№ 3-1, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 в літ. «А-2» загальною площею 127,6 кв. м. належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт на об?єкті «Реконструкція квартир АДРЕСА_8 та нежитлових приміщень в літ. «А-2» під торговельно-офісні приміщення по АДРЕСА_1 » за номером ХК 37 від 23.04.2015 та декларація про готовність об?єкта до експлуатації ХК 92 від 26.08.2015 (Замовники будівництва ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ).

Наказом Інспекції Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Л 22 від 22.08.2017 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 23.04.2015 серія та номер: ХК 37 на об?єкт «Реконструкція квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та нежитлових приміщень в літ. «А-2» під торговельно-офісні приміщення по АДРЕСА_1 » (замовник - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ) та реєстрацію декларації про готовність об?єкта до експлуатації N XK 92 від 26.08.2015 на об?єкт «Реконструкція квартир N 1, АДРЕСА_3 та нежитлових приміщень в літ. «А-2» під торговельно-офісні приміщення по АДРЕСА_1 » (замовник - ОСОБА_2 ОСОБА_5 ).

Предметом оскарження у цій справі є рішення державного реєстратора про державну реєстрацію змін до об`єкта нерухомого майна та подальше відчуження цього майна на підставі договору купівлі продажу.

Оскаржувані реєстраційні дії проведено державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Попрас Ю.В. 23.04.2016 року та 22.04.2016 року.

Звертаючись до суду позивач зазначав, що вказане рішення державного реєстратора прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки об`єкт нерухомого майна побудовано без дозвільних документів, а тому такий об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, державна реєстрація якого порушує встановлений порядок проведення будівельних робіт та унеможливлює здійснення органами влади подальшого реагування на таке порушення.

Інших документів для внесення змін до Реєстру державному реєстратору не надавалось.

При цьому, позивач наголошує на тому, що реєстрація змін до об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01,01) по АДРЕСА_1 проведена без будь - яких правових підстав.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.

Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц.

Позовну заяву з вимогами про визнання незаконним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора обґрунтовано тим, що відповідачем було вчинено самочинне будівництво в розумінні ст.376 ЦК України без отримання дозвільних документів.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 вказала, що реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням (частина перша статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

В таких спорах органи державного архітектурно-будівельного контролю діють лише як адміністративний орган, а метою звернення з позовом є не перехід речового права на об`єкт нерухомості, а приведення будівлі у відповідність до імперативних вимог публічно-правових норм, спрямованих на захист суспільних інтересів.

Тобто, зазначені правовідносини не завершуються фіксацією факту адміністративного правопорушення та притягненням винної особи до юридичної відповідальності, а продовжують існувати до моменту припинення правопорушення, усунення його негативних наслідків, виконання владного припису або визнання його незаконним і скасування.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 579/968/17.

Таким чином державна реєстрація речового права та укладення договору дарування не змінює правової природи самочинного будівництва та не позбавляє органи державного архітектурно-будівельного контролю владних повноважень щодо усунення встановлених порушень у сфері містобудівної діяльності, а скасування зазначеної державної реєстрації саме по собі не забезпечить усунення цих порушень.

Ефективним способом усунення виявлених порушень для органу державного архітектурно-будівельного контролю є винесення припису щодо власника об`єкту нерухомості про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису та у разі невиконання такого припису в установлений строк, - звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

При цьому органи державного архітектурно-будівельного контролю мають довести, що здійснене будівництво є самочинним.

Отже у розглядуваній справі спосіб захисту обраний позивачем, з огляду на повноваження Харківської міської ради, в особі якої подано позов, зі здійснення державного архітектурного-будівельного контролю та права, які позивач вважав порушеними, є неналежним, що тягне за собою відмову у позові.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц).

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 липня 2020 року у справі № 755/3782/17, вказав, що набувши у власність нежитлове приміщення новий власник набув усі права та обов`язки щодо придбаного майна, які мав первісний його власник, а тому є належним відповідачем за заявленими вимогами.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265,280,281, 289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Попрас Юлія Вікторівна про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та визнання договорів купівлі-продажу недійсними - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2022 року.

Суддя: