Справа № 296/81/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

05 грудня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Репікової З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №296/81/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира 05 січня 2022 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник позивача просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с.1-3).

Заявник в обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є основним наймачем/користувачем зазначеної квартири, в якій відповідач не проживає, однак зареєстрована і це перешкоджає її довірителю вільно розпоряджатися житлом та сплачувати грошові кошти за комунальні послуги.

Ухвалою судді від 26 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.23-24).

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача 05 грудня 2022 року надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи.

Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, не надала доказів на підтвердження своїх заперечень та поважності причин неподання заяв по суті справи.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

Згідно наданих 25 січня 2022 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області відомостей вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22).

З ОСОБА_1 як з квартиронаймачем укладено договори про електро-, водо-, тепло- та газо-постачання, що підтверджується копіями рахунків комунальних служб на оплату комунальних послуг (а.с.6-7).

06 жовтня 2021 року позивач як наймач квартири АДРЕСА_1 звернувся до Управління житлового господарства із заявою про оформлення передачі квартири в приватну власність (а.с.8).

Листом за №3-1072 від 07 жовтня 2021 року Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради їй було повідомлено, що питання приватизації квартири не може бути прийнято до розгляду без копій документів, що підтверджують родинні відносини з ОСОБА_2 та копій паспорта і довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку останньої (а.с.9).

Як вбачається з копій актів КВЖРЕП-11 від 25.07.2008, 16.01.2009, 29.08.2013, 19.07.2016 та акту ОСББ «Каштан-88» від 16.08.2022 (а.с.11, 12, 13, 14), відповідач за вказаною адресою з 2003 року не проживає, грошові кошти за користування приміщенням та комунальні послуги не сплачує, що спричиняє позивачу незручності у користуванні житлом.

На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання відповідача невідоме.

Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пункт 11 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 N2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Процедура зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, передбачає попереднє звернення особи до відповідного органу спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації або наявності остаточного рішення суду.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах Закону.

Керуючись ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. П. Маслак