Провадження № 2/537/280/2022
Справа № 537/5331/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.08.2022 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., при секретарі Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання та стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача згідно якого прохав суд ухвалити рішення яким припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно з 31.07.2012 до повноліття дитини, присуджених рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012 з 01 серпня 2021 року. Визнати виконавчий лист №1612/1979/2012 виданий Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно з 31.07.2012, таким, що з 01 серпня 2021 року не підлягає виконанню. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення донькою повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.
В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав, що ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбно-сімейних відносинах з ОСОБА_2 , під час яких у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012 стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно. Аліменти стягнуто починаючи з 31 липня 2012 року до повноліття дитини.

На виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012, 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області було видано виконавчий лист №1612/1979/2012. За яким Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 12.09.2017 було відкрито виконавче провадження №54672899. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №50014 від 16.09.2021 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №1612/1979/2012 виданим Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017 року відсутня.

З кінця липня 2021 року неповнолітня дочка ОСОБА_5 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному його утриманні. Тож, оскільки на даний час донька ОСОБА_5 проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, вважає, що існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 за виконавчим листом №1612/1979/2012 виданим Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017.

Вважає за необхідне захистити порушене право ОСОБА_1 шляхом припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа №1612/1979/2012 виданого Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017, таким що не підлягає виконанню з 01.08.2021 та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.

30.11.2021 року суд своєю ухвалою означену позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.02.2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 звернулася з заявою про забезпечення означеного позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 , яке проводиться у виконавчому провадженні №54672899 з примусового виконання виконавчого листа № 1612/1979/2012.

28.02.2022 року судом задоволено заяву про забезпечення позову та до вирішення по суті цивільної справи №537/5331/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи: Крюківського відділу державно виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення з ОСОБА_1 , яке проводиться у виконавчому провадженні №54672899 з примусового виконання виконавчого листа № 1612/1979/2012 що виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2012 року і до повноліття дитини.

19.05.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача ОСОБА_8 надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, правом на подання відзиву не скористалася.

Третя особа Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направила, завчасно подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника проти задоволення заяви не заперечує.

Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотань учасників справи, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 15.02.2012 року.

За рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно. Аліменти стягнуто починаючи з 31 липня 2012 року до повноліття дитини.

На виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області було видано виконавчий лист №1612/1979/2012.

За вказаним виконавчим листом Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 12.09.2017 було відкрито виконавче провадження №54672899.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №50014 від 16.09.2021 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №1612/1979/2012 виданим Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017 року, станом серпень 2021 року, відсутня.

Судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_5 з кінця липня 2021 року проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному його утриманні, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, з батька дитини ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь матері ОСОБА_2 на утримання їх доньки ОСОБА_6 .

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 1 статті 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 197СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини, при цьому у разі наявності обставин які мають істотне значення (змінився матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, тяжка хвороба чи інші) за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами а також змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від обов`язку їх сплати.

Отже, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від сплати та припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Тож, враховуючи встановлену судом обставину, а саме проживання дитини з тим із батьків (батьком) на кого покладено обов`язок по її утриманню, суд вважає дану обставиною істотною та такою, що викликає необхідність припинення стягнення з батька аліментів тобто звільнення від обов`язку сплачувати аліменти.

При цьому, згідно положень ст. 180, 181 СК України, мати яка має рівні права та обов`язки разом батьком щодо дитини, та яка проживає окремо від дитини має обов`язок по утриманню дитини до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Домовленості між батьками щодо утримання дитини не досягнуто.

Відомостей, які б свідчили про не можливість надавати відповідачем матеріальної допомоги, у вказаному розмірі, чи наявності інших обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів до суду не подано.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 11.10.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимог позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає, що відповідно до ч.1, ч.2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, враховуючи, що суд дійшов висновку, про припинення стягнення з батька аліментів тобто звільнення його від обов`язку сплачувати аліментів, а тому, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню з 01.08.2021 року виконавчий лист №1612/1979/2012 виданий Комсомольським міським судом Полтавської області 07.09.2017 року на виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 908 грн та 496,20 грн судового збору, та на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Відповідно до п.1, п. 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).

У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження розміру витрат стороною позивача долучено розрахунок суми фіксованого гонорару на надання правової допомоги, згідно якого попередня консультація (1 год.) 500 грн; складання та подання позовної заяви (2 год) 2000 грн; представництво інтересів в судовому засіданні 1000 грн; прибуття в судове засідання яке не відбулося 500 грн. Сплачено 7000 грн. При цьому, згідно вказаного розрахунку вбачається, що загальна сума становить 6000 грн.

Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, у судові засідання адвокат не з`являвся, направляючи зави про розгляд справи за відсутності сторони позивача, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума - 4500 грн, яка і підлягає до стягнення (попередня консультація, складання та подання позовної заяви).

Тож враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 280, 430, 432 ЦПК України ст. ст. 75, 77, 80, 84, 91, 104, 105, 110, 112,113, 114, 115, 160, 180, 182, 184, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання та стягнення аліментів, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , від обов`язку сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 31.07.2012 і до повноліття дитини, присуджених за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012, з 01 серпня 2021 року.

Визнати виконавчий лист №1612/1979/2012 виданий Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно з 31.07.2012, таким, що не підлягає виконанню з 01 серпня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса р-ї: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса р-ї: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса р-ї: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса р-ї: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1404,20 (908 + 496,20) грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса р-ї: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення з ОСОБА_1 , яке проводиться у виконавчому провадженні №54672899 з примусового виконання виконавчого листа № 1612/1979/2012 що виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2012 року і до повноліття дитини, - втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич

Повний текст рішення виготовлено 29.08.2022 року.