РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022 року місто Львів Франківський районний суду м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайло І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, а саме: виключення відомостей про його батьківство з актового запису №88 від 01.03.2018 у Франківському районному відділі у м. Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 липня 2019 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Андрушківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №39. Поштовхом для укладення шлюбу стала вагітність відповідачки. На даний час шлюб між ними не розірвано, однак після укладення шлюбу відносини у подружжя не склались. Зазначає, що не э батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки жодних відносин з відповідачем в час зачаття дитини не мав. Окрім цього, під час сімейних сварок відповідачка неодноразово заявляла, що він не є батьком дитини і не має жодного відношення до дитини. Просить позов задовольнити.

Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 16.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

20.09.2021 ухвалою Франківського районного суду м. Львова призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою суду від 24.12.2021 провадження по справі поновлено.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Суд, з`ясувавши обставини на які покликаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить такого висновку.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено фактичні обставини справи.

29 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Андрушківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за відповідним актовим записом №39.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної ресєтрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Батьком дитини, відповідно до ст.122 СК України, було записано ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, зокрема, відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін справ.

Пунктом 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/114-21/18646-БД від 14.12.2021, за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого э ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Ймовірність даної події складає 99,9999999%.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Питання щодо походження дитини від батька суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це однак, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи висновок судової молекулярно-генетичної експертизи про те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства позивача відносно ОСОБА_3 , 2018 року народження, складає величину не менш ніж 99,99% та відсутність інших доказів, які підтверджують аргументи позивача, суд доходить до обґрунтованого висновку про батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 .

Отже, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що спростовують його кровну спорідненість з дитиною, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з цим, вказана обставина не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду при наявності додаткових доказів оспорювання кровної спорідненості його з дитиною.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису №88 від 01.03.2018р., здійсненим Франківським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 23 березня 2022 року.

Суддя Г.П. Мигаль