Справа № 344/4628/21
Провадження № 2/344/453/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Костишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів на їх утримання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.03.2021 року шлюб з відповідачкою розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їх старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв рішення проживати з ним, а не з відповідачкою. Він має свою кімнату в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності. Відповідачка працює сімейним лікарем, має систематичний щомісячний заробіток (дохід). На підставі наведеного, просив стягувати з відповідачки в його користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним повноліття.

20.04.2021 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягувати з відповідачки в його користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.29-32).

05.05.2021 року відповідачка подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів на їх утримання. В обгрунтування позову зазначила, що з січня 2021 року вона з відповідачем за зустрічним позовом проживає окремо, діти проживають разом з нею. 20.04.2021 року син не повернувся від відповідача. Відповідач з того часу не віддає їй сина, та забороняє їй з ним бачитися. Відповідач до моменту їхнього розлучення не цікавився дітьми та був тільки формальним та скупим батьком. Діти зареєстровані з нею. Між нею та дітьми завжди існували та існують гарні стосунки, діти тянуться до неї, вона їх утримує самостійно, створила для дітей всі необхідні усови для життя, розвитку, виховання. Саме вона допомагає дітям у навчанні, віддідує школу, спілкується з вчителями, цікавиться розвитком дітей. Відповідач ніколи цього не робив, він насильно утримує у себе їхнього сина, постійно налаштовує його проти неї. Просила визначити місце проживання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання їх матері ОСОБА_2 , та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. щомісячно, на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.72-75).

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Відповідачка за первісним позовом, позивачка за зустрічним позовом подала заяву, в якій проти первісного позову заперечила, зустрічний позов підтримала, просила задоволити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подав заяву, згідно якої просила здійснювати розгляд справи без участі представника, та прийняти рішення в інтересах дітей враховуючи висновок органу опіки та піклування.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.03.2021 року - було розірвано. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне " ОСОБА_2 " (а.с.6).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 (а.с. 10,11).

Згідно довідки №15 виданій ОСОБА_2 . Новоселицьким округом, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані разом із мамою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Відповідно до довідки №86 від 22.03.2021 року про участь батьків учениці 2д класу ОСОБА_4 у шкільному житті дитини, мати дитини ОСОБА_2 цікавиться шкільним життям дочки, спілкується з класним керівником. Батько ОСОБА_1 протягом двох років з класним керівником спілкувався один раз, контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.14).Відповідно до довідки №01/03 від 19.04.2021 року, в квартирі по АДРЕСА_3 проживають і прописані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37).

Відповідно до довідки №87 від 22.03.2021 року про участь батьків учня 7В класу ОСОБА_3 у шкільному житті дитини, мати дитини ОСОБА_2 цікавиться шкільним життям сина, періодично (1-2 рази в місяць) спілкується з класним керівником та педагогами школи. Батько ОСОБА_1 протягом тьох років з класним керівником спілкувався два рази, контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.14).

Як вбачається з Харастеристики на лікаря загальної практики-сімейного лікаря КНП "ЦПМКДД" Структурного підрозділу "Міська поліклініка №4", ОСОБА_2 працює в Івано-Франківській міській поліклініці №4 з 2008 року на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря (а.с.16).

Відповідно до довідки №01/03 від 19.04.2021 року, в квартирі по АДРЕСА_3 проживають і прописані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37).

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з Висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 1802 від 29.12.2021 року, наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, працівниками Служби у справах дітей було проведено бесіду з хлопчиком Левом. Він зазначив, що має образу на матір за те, що вона його вигнала з квартири, він готовий до спілкування з нею, але проживати хоче з татом. На даний час він проживає з батьком, який його забезпечує. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , а малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.115-120).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Визначаючи місце проживання дитини з одним із батьків, суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, враховуючи особливість цієї категорії спорів та чутливість дитини.

За вказаних обставин, враховуючи думку непонолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд керуючись найкращими інтересами дітей, погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки таке вирішення спору дає підстави для висновку про гармонійний розвиток та належне виховання дітей.

Частиною 2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Зважаючи на те, що сина ОСОБА_3 залишена на проживанні з батьком, та те що відповідачка за первісним позовом є працездатною, а відтак, суд вважає за можливе задоволити вимогу первісної позовної заяви та стягувати з відповідачки за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 26.03.2021 року, що буде відповідати інтересам дитини, вимогам чинного законодавства.

Що стосується позовної вимоги позивачки за зустрічним позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, то суд виходить з того, що дочку ОСОБА_4 залишено з нею на проживанні, а отже, враховуючи, що відповідач за зустрічним позовом є працездатним, суд приходить до висновку, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовом на утримання дочки в розмірі по 5 000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 05.05.2021 року, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства.

За вказаних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову в повному обсязі, та часткове задоволення зустрічного позову.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача слід стягнути 908 гривень 00 копійок судового збору за вимогу про визначення місця проживання дитини та з відповідача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом на користь держави слід стягнути по 908 гривень 00 копійок за вимоги про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 24, 56, 110, 112, 141, 160, 161, 181-185, 191, 192 СК України , ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3, ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 183, 191 СК України, ст.ст. 141, 247 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адерсою: с.Новоселиця, Міжгірський район, Закарпатська область, проживаючої за адресю: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.03.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адерсою: с.Новоселиця, Міжгірський район, Закарпатська область, проживаючої за адресю: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адерсою: с.Новоселиця, Міжгірський район, Закарпатська область, проживаючої за адресю: АДРЕСА_4 - на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - 908 гривень 00 копійок судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів на їх утримання - задоволити частково.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою за адерсою: с.Новоселиця, Міжгірський район, Закарпатська область, проживаючою за адресю: АДРЕСА_4 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адерсою: с.Новоселиця, Міжгірський район, Закарпатська область, проживаючої за адресю: АДРЕСА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 - на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - 908 гривень 00 копійок судового збору.

В решті вимог зустрічного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 15.09.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.