Справа № 354/81/15-ц
Провадження № 6/354/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Яремче клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі АС №199у/2014 за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH грошових коштів у сумі 697796,88 євро,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Plan Team GmbH звернулося до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ( надалі МКАС при ТПП України) від 09 жовтня 2014 року у справі АС № 199у/2014 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» ( надалі - ТОВ « Скорзонера») на користь Plan Team GmbH 697796, 88 євро. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що вказаним рішенням МКАС при ТПП України з ТОВ «Скорзонера» стягнуто на користь Plan Team GmbH 641167, 68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51506,47 євро - 3% річних від простроченої суми, 5122,73 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 697796,88 євро, яке є остаточним, набуло законної сили з дати його винесення 09.10.2014 року і підлягає негайному виконанню. У добровільному порядку ТОВ «Скорзонера» вказане рішення МКАС при ТПП України не виконало. У зв`язку із цим, посилаючись на вимоги Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст.ст. 389-7, 391-398 ЦПК України, Plan Team GmbH просило надати дозвіл на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року клопотання Plan Team GmbH задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2015 року вказану ухвалу суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2016 року у задоволенні клопотання Plan Team GmbH відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 року ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2018 року клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України направлено для розгляду за підсудністю до Апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року вказану справу повернуто для розгляду до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 березня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2021 року вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2021 року вказану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та надано ТОВ «Скорзонера» місячний строк для подання можливих заперечень щодо вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року задоволено клопотання ТОВ «Скорзонера» та продовжено строк на подання заперечень у даній справі до 20 листопада 2021 року, розгляд клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України призначено на 25 листопада 2021 року.

23 листопада 2021 року від ТОВ «Скорзонера» надійшли письмові заперечення на клопотання Plan Team GmbH Свої заперечення ТОВ «Скорзонера» мотивує тим, що рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року є незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить публічному порядку України. Боржник зазначає, що в основу арбітражного рішення покладено факт нібито невиконання з його боку укладеного з стягувачем договору №60918РТ/Sвід 18 вересня 2006 року щодо оплати робіт по розробці проектної документації. Однак, 18 липня 2014 року боржник повідомив стягувача про розірвання договору в односторонньому порядку через неналежне виконання та порушення умов договору . Зважаючи на приписи ч.ч. 2, 3 ст.653 ЦК України, на момент розгляду справи у МКАС зобов`язання сторін по договору припинилися. У ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства окремо виділено свободу договору, яку можна беззастережно визнати принципом договірного права. Проте, МКАС при ТПП України, залишивши вказане поза увагою, фактично позбавив ТОВ «Скорзонера» гарантованого договором та законодавством права на одностороннє розірвання договору, чим порушив основоположні засади цивільного законодавства. Тому боржник вважає, що рішення МКАС при ТПП України містить в собі положення, явно несумісні з вітчизняним публічним правом, суперечить основоположним засадам договірного права України, порушує баланс гарантованих державою взаємних прав та обов`язків учасників договірних відносин, а отже прямо суперечить публічному порядку України. Порушення публічного порядку України боржник вважає підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року. Окрім цього, матеріалами справи підтверджується, що особа, яка подала та підписала від імені Plan Team GmbH позовну заяву до МКАС при ТПП України та представляла його інтереси у суді та подала клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року не має належних повноважень, передбачених законодавством України на представлення інтересів Plan Team GmbH у судах, оскільки зазначена довіреність видана, оформлена та посвідчена із численними порушеннями норм національного законодавства, належної оцінки чому не було надано МКАС при ТПП України чим не дотримано публічного порядку розгляду справи. Жодного підтвердження повноважень Рока Йоханна, як директора чи президента др.-інженера фірми Plan Team Gmb, про що зазначено у довіреності від 20 травня 2011 року, виданій на представника-адвоката Сторожука О.В., на підставі якої останній приймав участь у веденні даної справи, установчі документи фірми не містять, а дана особа на час видачі та підписання довіреності не була президентом ради правління, оскільки ОСОБА_1 був призначений одним із керуючих Plan Team Gmb, тільки актом від 29 червня 2012 року із наданням повноважень за виключенням ведення спорів про стягнення вимог і пов`язаної з цим судової діяльності. Враховуючи те, що стягувач за клопотанням- Plan Team Gmb є компанією, яка зареєстрована у відповідності до законодавства Італії, з метою правомірного встановлення належності повноважень представника Plan Team Gmb адвоката Сторожука О.В. ТОВ « Скорзонера» вважає за необхідне викликати до суду спеціаліста з італійського права для отримання належного розуміння з урахуванням спеціальних знань останнього щодо встановлення чи не встановлення нотаріусами в Італії під час посвідчення довіреностей повноважень осіб на видачу відповідної довіреності при фактичному встановленні нотаріусами в Італії тільки самої особи, що підписує довіреність без належного встановлення її повноважень на надання такої довіреності. Окрім цього, ТОВ « Скорзонера» заявлено клопотання про призначення у даній справі судово-правової експертизи для отримання експертного висновку стосовно питання дотримання МКАС при ТПП України при розгляді справи та прийнятті рішення від 09 жовтня 2014 року публічного порядку, передбаченого законодавством України та відкладення розгляду даної справи на період часу, достатній для проведення вказаної правової експертизи та виклику до суду спеціалісті/фахівця з Італійського права.

У судове засідання, призначене на 25 листопада 2021 року представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Подане клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник ТОВ «Скорзонера» адвокат Підлуцька Х. у судове засідання, призначене на 25 листопада 2021 року не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на зайнятість у розгляді іншої справи у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області.

У зв`язку із неявкою учасників справи, судовий розгляд клопотання Plan Team GmbH був відкладений на 14 січня 2022 року.

10 січня 2022 року від представника Plan Team GmbH адвоката Сторожука О.В. надійшли письмові пояснення з приводу заперечень ТОВ «Скорзонера», в яких зазначено наступне. Відповідно до ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про його скасування, про що зазначено також у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі, і скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України». Разом з тим, вказане клопотання боржником не подавалось, відповідно у нього немає законних підстав для оспорювання в суді арбітражного рішення. Заперечення боржника фактично зводяться до перегляду обставин справи та одностороннього тлумачення окремих доказів по арбітражній справі. Водночас, відповідно до приписів ст.ст.5, 19 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 грудня 1999 року клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів(арбітражі) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни, приймати, досліджувати і надавати оцінку доказам, які були предметом розгляду арбітражного суду і покладені в основу арбітражного рішення. Рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі АС №199у/2014 стосується звичайного господарського спору двох суб`єктів господарської діяльності , постановлене компетентним арбітражним судом відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у відповідності із чинним Регламентом МКАС при ТПП України та на підставі норм матеріального права України, тому будь-яких правових підстав вважати, що зазначене рішення порушує правопорядок України або визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в Україні ладу немає. Окрім цього, зважаючи на висновки Верховного Суду у даній справі, відсутні будь-які підстави для сумніву у наявності необхідних повноважень у представника стягувача, окрім цього законність і зміст довіреності від 20 травня 2011, виданої ОСОБА_1 для представлення компанії адвокатами О. Сторожуком та О. Дебрицьким в судових розглядах за участі компанії підтверджено рішенням загальних зборів від 07 листопада 2016 року. Таким чином відсутні будь-які правові підстави для призначення судово-правової експертизи та виклику до суду спеціаліста/фахівця з італійського права. Через постійні зловживання з боку боржника процесуальними правами розгляд даної справи триває у судах понад сім років, що свідчить про порушення права Plan Team GmbH на справедливий суд та доступ до правосуддя, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Із урахуванням викладеного, просить клопотання Plan Team GmbH задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 14 січня 2022 року представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Подане клопотання підтримує та просить задовольнити.

Від ТОВ «Скорзонера» 11 січня 2022 року надійшла заява про вступ у справу в якості представника боржника адвоката Пономарьова Д.Г., який одночасно подав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із матеріалами справи та підготовки пояснень та заперечень.

Із урахуванням наведеного, за клопотанням представника ТОВ «Скорзонера» судове засідання у даній справі було відкладене на 22 лютого 2022 року.

У судове засідання, призначене на 22 лютого 2022 року представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Подане клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник ТОВ «Скорзонера» адвокат Пономарьов Д.Г. у судове засідання, призначене на 22 лютого 2022 року не з`явився, проте 10 лютого 2022 року направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на захворювання на COVID-19.

Згідно до п.9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.477 ЦПК України заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом двох місяців з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи. За заявою будь-якої із сторін і за наявності поважних причин суд може відкласти розгляд заяви, про що повідомляє сторони.

У відповідності до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 07.08.2019 у справі № 910/11287/16.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу перебуває на розгляді у Яремчанському міському суді Івано-Франківської області з лютого 2015 року. Протягом зазначеного періоду часу учасники справи мали достатньо часу для подання усіх наявних у них доказів та заперечень. За клопотанням представника ТОВ «Скорзонера» судом був продовжений строк для подання заперечень у даній справі, а також двічі було відкладено судове засідання. У чергове судове засідання, призначене на 22 лютого 2022 року ТОВ «Скорзонера не забезпечило явку свого представника, посилаючись на його перебування на лікуванні, клопотання про участь представника боржника у судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не надходило.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, зважаючи на законодавчо визначені строки розгляду заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, приймаючи до уваги те, що ТОВ «Скорзонера» реалізувало своє право на викладення відповідних аргументів у письмових запереченнях, поданих до суду, а також з огляду на те, що неявка представника боржника у судове засідання не є першою та відсутність обставин, що унеможливлюють розгляд даної справи за неявки учасників, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності учасників судового розгляду, які не з`явились у судове засідання.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Скорзонера» про призначення судово-правової експертизи.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що подане Plan Team GmbH клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року частково задоволено позов Plan Team GmbH до ТОВ «Скорзонера» у справі АС № 199у/2014. Постановлено стягнути з ТОВ «Скорзонера» на користь Plan Team GmbH 641 167,68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51 506,47 євро - 3 % річних від простроченої суми, 5 122,73 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 697 796, 88 євро. У задоволенні решти позовних вимог у сумі 445 824,99 євро відмовлено.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Міжнародно-правовою основою визнання та виконання іноземних арбітражних рішень в Україні є Нью-Йоркська Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (надалі- Нью-Йоркська конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року та членами якої є Швейцарія та Сполучене Королівство Велика Британія.

Статтею 2 Нью-Йоркської Конвенції передбачено, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у статтях Конвенції.

Відповідно до ст.3 Нью-Йоркської Конвенції до визнання та виконання іноземних арбітражних рішень не повинні застосовуватися істотно більш обтяжливі умови, ніж ті, які існують для визнання і виконання «внутрішніх» рішень.

Визначення органу, до компетенції якого належить розгляд клопотання про визнання і виконання арбітражного рішення, а також процедура розгляду таких клопотань здійснюється відповідно до норм національного законодавства тієї держави, де запитується визнання і виконання рішення.

Відповідно до статті 4 Нью-Йоркської Конвенції для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: а) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Нью-Йоркська конвенція, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно зі ст.5 Нью-Йоркської конвенції у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: а) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або с) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

При вирішенні питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд також не може встановлювати наявність чи відсутність між сторонами інших зобов`язань за контрактом.

Відповідно до ч.4 ст.387 ЦПК України 2004 року(тут і надалі- у редакції, чинній на момент подання клопотання) примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється у порядку, передбаченому статтями 391-398 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 391, 392 ЦПК України 2004 року рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили і розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання або місцезнаходження на території України або його місце проживання або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.394 ЦПК України 2004 року до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Сторона, що спирається на арбітражне рішення або порушує клопотання про його виконання, повинна подати оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або належним чином засвідчену копію такого, а також оригінал арбітражної угоди, зазначеної в статті 7, або належним чином засвідчену копію такої. Якщо арбітражне рішення або угода викладені іноземною мовою, сторона повинна подати належним чином засвідчений переклад цих документів на українську мову.

Згідно ст.36 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

- об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або

- визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Статтею 478 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, визначено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Оскільки обов`язковість та виконуваність арбітражного рішення презюмується міжнародним та національним законодавством, тягар доведення наявності підстав для відмови покладається на сторону, яка заперечує проти визнання та виконання арбітражного рішення.

Судом встановлено, що стягувач Plan Team GmbH звернувся із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у межах встановленого законом строку.

До клопотання долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Нью-Йоркської конвенції, що узгоджуються з положеннями ст.394 ЦПК України 2004 року та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», зокрема: належним чином засвідчену копію рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року, нотаріально завірену копія договору № 60918РТ/S від 18 вересня 2006 року, в п.9.2. якого міститься арбітражне застереження. Сторонами договору є Plan Team GmbH (м.Боцен, Гіоттоштрассе, 59, Італія) та ТОВ «Скорзонера» (с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області ) та офіційні переклади вищевказаних документів на українську мову.

Правовою підставою для розгляду справи в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України є пункт 9.2. Договору № 60918РТ/S від 18 вересня 2006 року, згідно з яким при неможливості врегулювання, будь-який спір, що виник у зв`язку з цим Договором, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України в м. Києві або до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Італії за вибором позивача.

Відповідно до ст.74 Закону України « Про міжнародне приватне право» процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Згідно ст.13 вказаного Закону документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Україна (Закон про приєднання № 2933-ІІІ) і Італія є учасниками Гаазької Конвенції, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів , відповідно до якої, документи, які мають бути представлені на території однієї з держав учасниць Конвенції, звільняються від легалізації , однак необхідним є проставлення апостиля.

Наданою суду копією витягу із торгового реєстру, який оформлено у відповідності з встановленою Конвенцією процедурою шляхом проставлення апостиля, підтверджено правосуб`єктність Plan Team GmbH.

Арбітражне рішення від 09 жовтня 2014 року відповідно до статті 32 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» є остаточним та набуло законної сили з дати його винесення - 09 жовтня 2014 року, що підтверджується також наданою довідкою МКАС при ТПП України №3454/14-6 від 15.12.2014 року. Вказане рішення не оскаржувалось та в добровільному порядку боржником не виконане.

У ході розгляду справи, судом встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно з арбітражним рішенням під час арбітражного розгляду справи будь-яких заяв про відсутність у міжнародного комерційного арбітражного суду компетенції на розгляд справи або перевищення складом арбітражного суду меж своєї компетенції в порядку, передбаченому ст.16 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», від сторін не надходило. Окрім того, відповідно до арбітражного рішення під час арбітражного розгляду жодних заперечень проти недотримання положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» або недотримання вимог арбітражної угоди від сторін не надходило.

При цьому, ТОВ «Скорзонера» не ставило питання про скасування цього рішення. Боржником не надано будь-яких обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви Plan Team GmbH відповідно до вимог вищезазначених норм.

У своїх запереченнях ТОВ «Скорзонера» не оспорює юрисдикційність, компетенцію арбітражу, дотримання вимог закону щодо участі сторони в судовому процесі та належне повідомлення її про розгляд справи, порушення при арбітражному розгляді Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а фактично, заперечуючи проти надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду, посилається як на підставу на те, що визнання та виконання цього рішення суперечить публічному порядку держави, а також на те, що особа, яка подала та підписала від імені Plan Team GmbH позовну заяву до МКАС при ТПП України та представляла його інтереси у суді та подала клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року не мала на це належних повноважень, передбачених законодавством України на представлення інтересів Plan Team GmbH у судах, оскільки довіреність від 20 травня 2011 року на ім`я адвоката Сторожука О.В. на представництво інтересів Plan Team GmbH видана, оформлена та посвідчена із численними порушеннями норм національного законодавства, оскільки на момент її видачі та підписання у президента-др.-інженера ОСОБА_1 були відсутні відповідні повноваження і дана особа не була президентом ради правління Plan Team GmbH.

Водночас посилання ТОВ «Скорзонера» на відсутність відповідних повноважень у Рьока Йоханна на видачу та підписання довіреності від 20 травня 2011 року судом до уваги не беруться через їх безпідставність, виходячи із наступних підстав.

Так, Верховним Судом в ухвалі від 29 червня 2021 року, якою скасовано ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів від 07 листопада 2016 року після короткої дискусії присутніх на зборах акціонерів встановлено, що відповідно до положень статуту Plan Team GmbH(станом на 20 травня 2011 року) і відповідно до записів в юридично обов`язковому комерційному реєстрі станом на 20 травня 2011 року ОСОБА_1 мав право представляти компанію при наданні довіреності від 20 травня 2011 року для адвокатів Олександра Сторожука і Ореста Дебрицького, маючи право одноосібного підпису, що має обов`язкову юридичну силу, і може також укладати зовнішні, а також внутрішні угоди між акціонерами, які також реєструються в Комерційному реєстрі. Збори акціонерів Plan Team GmbH підтверджують законність і зміст довіреності від 04 червня 2010 року і 20 травня 2011 року, виданої ОСОБА_1 для представлення компанії адвокатами Олександром Сторожуком і Орестом Дебрицьким в судових розглядах за участі компанії.

Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанції, визначаючи обсяг повноважень представника позивача вказаного не врахували та дійшли передчасного висновку, про те, що представник позивача не наділений повноваженнями на звернення до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом Plan Team GmbH до ТОВ «Скорзонера» про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Із врахуванням наведеного відсутні відповідні правові підстави для задоволення клопотання ТОВ «Скорзонера» про виклик у судове засідання за спеціаліста з італійського права для отримання належного розуміння з урахуванням спеціальних знань останнього щодо встановлення чи не встановлення нотаріусами в Італії під час посвідчення довіреностей повноважень осіб на видачу відповідної довіреності, оскільки наявність у ОСОБА_1 відповідних повноважень на видачу та підписання довіреності від 20 травня 2011 року повністю підтверджується матеріалами справи та встановлена Верховним Судом під час касаційного перегляду ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.

Також суд вважає необґрунтованими посилання ТОВ «Скорзонера» на те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України, виходячи з наступного.

Порушення публічного порядку боржник обґрунтовує порушенням його права на односторонню відмову від договору та припиненням договірних зобов`язань з Plan Team GmbH. Тобто фактично боржник посилається на невідповідність рішення міжнародного комерційного арбітражу нормам матеріального права України, що не відноситься до компетенції суду при розгляді клопотання про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення, оскільки стосується суті спору.

Застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави.

Під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції ООН про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією Конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій різних країн.

Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2018 року по справі № 761/46285/16-ц.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Отже, зміст зазначених правових норм вказує на те, що правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.

Між тим, в даному випадку не вбачається факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, спірні правовідносини сторін, що виникли на підставі укладеного Договору №60918РТ/S від 18 вересня 2006 року, ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах).

Учасниками справи не заперечується, що правом, що регулює спірні правовідносини сторін за договором та передані на остаточне вирішення в МКАС при ТПП України, є матеріальне право України, а тому вирішення цих відносин за нормами законодавства України жодним чином не впливає на публічний порядок України, оскільки правовою природою застереження про публічний порядок є насамперед виключення можливості застосування іноземного приватного права, а не права країни, у суді якої розглядається заява про дозвіл на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі АС № 199у/2014, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, вказане рішення ухвалено виключно стосовно боржника ТОВ «Скорзонера», як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту.

ТОВ «Скорзонера» не довело, що в результаті виконання зазначеного арбітражного рішення будуть вчинені дії, які прямо заборонені законодавством України або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини в межах розгляду даної справи ґрунтуються на домовленості сторін(на договірних засадах), а арбітражне рішення поширює свою дію тільки на боржника, суд приходить до висновку про те, що публічний порядок України в даному випадку не зачіпається.

Таким чином, в ході розгляду клопотання, боржник у своїх запереченнях не навів переконливих доводів щодо відсутності підстав для визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на викладене, суд вважає, що визначені ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.478 ЦПК України підстави для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу відсутні.

У відповідності до ч.ч.1,6 ст.479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі АС № 199у/2014 за позовом Plan Team GmbH до ТОВ «Скорзонера» про стягнення грошових коштів у сумі 697796,88 євро, клопотання Plan Team GmbH підлягає задоволенню.

Рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті, а стягувач при зверненні до суду із клопотанням про визнання та виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі АС № 199у/2014 про просив визначити суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на 22.02.2022 року, тобто день постановлення судом ухвали, 1 Євро дорівнює 32,2887 Українських гривень, отже, загальна сума, яка підлягає стягненню на користь Plan Team GmbH з ТОВ «Скорзонера» становить 22530954,12 грн.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 09 жовтня 2014 року у справі АС № 199у/2014 за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH 641167,68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51506,47 євро-3% річних від простроченої суми, 5122,73 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього 697796,88 євро, що за офіційним курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 22530954,12 грн.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Скорзонера» на користь Plan Team GmbH підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Керуючись ст.ст.141, 258-260, 268, 351, 352, 474, 477, 478, 479 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі АС №199у/2014 за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH грошових коштів у сумі 697796,88 євро-задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі АС №199у/2014 за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH 641167,68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51506,47 євро-3% річних від простроченої суми, 5122,73 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього 697796,88 євро.

Видати виконавчий лист про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» на користь Plan Team GmbH 641167,68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51506,47 євро-3% річних від простроченої суми, 5122,73 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього на загальну суму 697796,88 євро, що за офіційним курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 22960238(двадцять два мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч двісті тридцять вісім) гривень 76 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» на користь Plan Team GmbH сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості щодо учасників справи:

Plan Team GmbH, місце знаходження: Giottostrasse 19, 39100 Bozen (BZ), Italien, податковий і реєстраційний номер:4.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», місце знаходження: 78593, с. Поляниця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, .

Повна ухвала суду складена 28 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук