ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1552/21 Номер провадження 22-ц/814/731/22Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Кушуби М.І. в с.Нові Санжари (дата складання повного тексту рішення не зазначена) , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що перебувала до 23 серпня 2018 року у шлюбі з відповідачем. Сторони мають доньку - ОСОБА_3 , яка є студенткою 3 курсу Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Термін навчання з 01.02.2019 року до 30.06.2023 року.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів), щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23 років, так як не має можливості самостійно здійснювати всі виплати з навчання, на придбання одягу та продуктів харчування та оплати за гуртожиток.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказує на своє скрутне матеріальне становище у зв`язку з тим, що його непрацездатна матір знаходиться на його утриманні і він самостійно оплачує комунальні послуги за обслуговування будинку в якому проживає він та його матір.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2021 року без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , яка є студенткою Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, денної форми навчання, на державному замовленні, 3 курсу, групи ПІ-31. Термін навчання з 01.02.2019 року до 30.06.2023 року.

ОСОБА_3 досягла повноліття, однак у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що у зв`язку із навчанням ОСОБА_3 не має можливості самостійно здійснювати всі витрати пов`язані з навчанням. У зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів), щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23 років.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, своє рішення мотивував наявністю передбачених ст. 199 Сімейного Кодексу України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. І одночасно відсутністю обставин, які б свідчили про неможливість відповідачем надавати матеріальну допомогу дочці.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

Суд першої інстанції, установивши, що дочка відповідача ОСОБА_3 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що визначений до стягнення розмір аліментів у вигляді ј всіх видів заробітку відповідача не відповідає доведеності позивачем заявленого розміру, так як на підтвердження витрат надані тільки квитанції про сплату сум оплати за гуртожиток.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що донька сторін періодично мешкає з батьком, незадовільний стан здоров`я відповідача, надання ним матеріальної допомоги своїй непрацездатній матері, що дає підстави для визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача.

Таким чином, рішення районного суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2021 року змінити, визначивши до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.03. 2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна