У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

09 серпня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Скрипник О. Г. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

07 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на квартиру.

07 вересня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Скрипник О.Г.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.08.2022 року на 10-00 год.

До Подільського районного суду м. Києва від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій вона просить заборонити П`ятій київській державній нотаріальній конторі видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 до вирішення спору по суті.

Заява мотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони П`ятій київській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду, а також завдати шкоди правам позивачки та її законним інтересам.

Надаючи правову оцінку заяві про забезпечення позову та долученим до неї матеріалам, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Матеріалами справи не підтверджується, що позивач та відповідач є спадкоємцями за законом чи заповітом після померлої ОСОБА_4 , оскільки відсутня спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 , що унеможливлює суд встановити коло спадкоємців.

Позивачка вважає, що належними заходами забезпечення позову у справі є, зокрема, заборона державній нотаріальній конторі видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

В той же час приписами п.п. 4.13 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Таким чином, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено позасудовий спосіб недопущення порушення та ефективний захист прав позивача в частині недопущення видачі свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після померлого спадкодавця , у тому числі на ім`я відповідача , до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Тобто, суд наголошує, що за наявності спору щодо спадкового майна спадкодавця, Нотаріус зупиняє нотаріальні дії з видачі свідоцтв про право на спадщину будь-кому до вирішення цивільного спору у суді.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає наявність обґрунтованих підстав у забезпеченні позову шляхом заборонити П`ятій київській державній нотаріальній конторі вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а тому заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. Г. Скрипник