Ухвала

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 177/506/21

провадження № 61-2181св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» (далі - ТОВ «Агрофірма «Родина») про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , після смерті якої він успадкував земельну ділянку, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

На даний час земельною ділянкою користується ТОВ «Агрофірма «Родина», на підставі договору оренди даної земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, в якому орендодавцем зазначена ОСОБА_2 , а орендарем - відповідач, строк оренди відповідно до договору становить десять років, а розмір орендної плати - три відсотки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Право оренди за вказаним договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав.

Вивчивши надану відповідачем копію договору оренди земельної ділянки, позивач звернув увагу на ту обставину, що підпис ОСОБА_2 візуально виглядає не так, як зазвичай, у нього склалося особисте суб`єктивне враження, що підпис у договорі зі сторони орендаря виконаний не нею, а іншою особою. Таким чином, вказує, що ОСОБА_2 договір оренди з ТОВ «Агрофірма «Родина» не укладала, не підписувала його, щодо викладених в договорі умов своєї згоди не надавала.

У зв`язку із зазначеним, позивач звертався до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Агрофірма «Родина» про визнання недійсним вказаного договору. Під час розгляду цієї справи судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, за результатами якої ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» було надано висновок експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, предметом якого є оренда земельної ділянки, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено з тих підстав, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту порушених прав, оскільки оспорюваний договір не може бути визнаний недійсним, бо він не є вчиненим (відсутнє волевиявлення орендодавця на його укладення).

Позивач вказує, що ТОВ «Агрофірма «Родина» на даний час безпідставно користується належною йому земельною ділянкою, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованою на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. З ним або ж попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_2 відповідач жодних договорів щодо користування земельною ділянкою не укладав, інші підстави набуття земельної ділянки у користування також відсутні.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд витребувати у ТОВ «Агрофірма «Родина» на його користь земельну ділянку, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (після об`єднання Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області

від 18 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чкаловської сільської ради (після об`єднання Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області) шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «Агрофірма «Родина». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

04 лютого 2022 року ТОВ «Агрофірма «Родина», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У травні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2022 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська