Справа № 599/159/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2022 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., при секретарі Бородайко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Айконс", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №59369, посвідчений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою про відкриття виконачого провадження від 11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолієм Івановичем відкрито виконавче провадження за № 66743698 по виконанню виконачого напису №59369 вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї заборгованості в сумі 34000 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія "Айконс" з якого взнав про те, що отримала кредит, а тому змушена звернутися в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як однією умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Проте, до неї відповідач не звертався з вимогою сплатити, вказану в виконавчому написі заборгованість та не надавав жодного розрахунку з яким би вона погодилася. Відповідно, нотаріусу не було надано документів, які би підтверджували безспірність вимоги, нотаріус не переконався, що між позивачем і банком укладено кредитний договір на суму 34000 грн та що сума заборгованості по кредитному договору є безспірною, у зв`язку із цим, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач просить позов задоволити з підстав викладених в позовній заяві, вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, що є підставою для визнання його судом таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір.

Відповідач, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконачого провадження від 11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолієм Івановичем відкрито виконавче провадження за № 66743698 по виконанню виконачого напису №59369 вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї заборгованості в сумі 34000 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія "Айконс", на підставі ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06:1999р. за № 1172, на підставі документів ТОВ «Фінансова компанія «Айконс».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Як вбачається з представленого суду виконавчого напису, він містить всю необхідну інформацію.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Із вищенаведених норм суд приходить до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Вивченням судом матеріалів справи щодо вчинення спірного нотаріального напису встановлено, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості по комісії, штрафу, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про суму заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по справі на професійну правничу допомогу та сплати судового збору при подачі позову в розмірі 992,40 грн, що підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера №140 від 23 грудня 2021 року на суму 1000 грн та квитанцією про оплату судового збору, платіж № від 27.01.2022 року на суму 992,40 грн, які судом визнано співмірними до та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 223, 258, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Айконс", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №59369, посвідчений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Оленою Василівною таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Айконс" в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1992,40 грн (одна тисяча дев`ятсот девяносто дві гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 10 березня 2022 року.

Реквізити сторін :

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» , юридична адреса: 02132, місто Київ, вул. Зарічна, будинок 1Б офіс 236;

треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: 08132, м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 11/2, Бучанський район, Київська область;

приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, адреса: 46008, м.Тернопіль, вул. Живова, 32А.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.