ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/461/22 Справа № 214/6387/21 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів -Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання-Євтодій К.С.

сторони справи :

позивач- ОСОБА_1

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами відповідачів: Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року, ухваленого суддею Чайкіною О.В. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 01 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс», про виключення з обліку по особових рахунках заборгованості за спожиті комунальні послуги попереднього власника квартири за період до 12 березня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 належить 1/1 квартири розташованої на другому поверсі чотириповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена вище квартира придбана позивачем у ОСОБА_2 .

Після набуття права власності на вказану квартиру Позивач стала перед фактом наявності нарахованої заборгованості на особових рахунках за спожиті комунальні послуги, яка виникла до 12.03.2021 року, за попереднього власника.

Позивач вважає, що вона не брала на себе зобов`язань стосовно сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги попереднього власника, якими фактично не користувалася, то у неї відсутні зобов`язання по оплаті заборгованості за вказані послуги, так як вони виникли до часу придбання у власність квартири та початку фактичного користування цими послугами, а тому необхідно виключити з її особистого рахунку чужу заборгованість, про що вона просить суд зобов`язати відповідачів.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс», про виключення з обліку по особових рахунках заборгованості за спожиті комунальні послуги попереднього власника квартири задоволені частково.

Зобов`язано ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІТІСЕРВІС-КР» не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 з надання послуг утримання будинків та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 8135,77 грн., яка виникла з вини попереднього власника, а саме за період до 12.03.2021 року.

Зобов`язано КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за послугу з холодної води і відведення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 9086,44 грн., яка виникла з вини попереднього власника, а саме за період до 12.03.2021 року.

Зобов`язано КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з надання послуг з опалення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 58622,49 грн., яка виникла з вини попереднього власника, а саме за період до 12.03.2021 року.

Зобов`язано ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЕКОСПЕЦТРАНС не включати заборгованість до особового рахунку ОСОБА_1 ) № НОМЕР_1 з надання послуг з вивизення відходів за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1747,56 грн., яка виникла з вини попереднього власника, а саме за період до 12.03.2021 року.

Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІТІСЕРВІС-КР» судовий збір в дохід держави 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень).

Стягнуто з КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» судовий збір в дохід держави 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень).

Стягнуто з КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» судовий збір в дохід держави 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень).

Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЕКОСПЕЦТРАНС судовий збір в дохід держави 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа», посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог, заявлених до КПТМ «Криворіжтепломережа».

При цьому, скаржник зазначає, що судом не прийнято до уваги доводи відповідача про те, що обліковування на особовому рахунку позивача сум заборгованості попередніх власників квартири не порушує жодних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Відповідач вказує на те, що листом-відповідю від 14.04.2021 за вих..№391/02106 КПТМ «Криворіжтепломережа» повідомило ОСОБА_1 про те, що до неї претензії щодо сплати заборгованості попереднього власника квартири не пред`являються. Звертає увагу на те, що списання дебіторської заборгованості є правом, а не обов`язком відповідача. Скаржник вважає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» не порушував права позивача, підприємство не зверталось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості, а остання в свою чергу не зверталася до підприємства з вимогою про відкриття нового особового рахунку на своє імя, тому на думку скаржника рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності, а також основним засадам судочинства.

Відповідач вказує, що виконавчі документи по справам: №2-4078 від 28.01.2008 (сума боргу-2266,44 грн); №2н-3610 від 26.10.2009 (сума боргу- 2248,98 грн.); №2н-1552/11 від 28.07.2011 (сума боргу-2860,17 грн.); №210/8859/13-ц від 29.11.2013 (сума боргу - 16478,97 грн.), інформація про який відображена на особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за якою виникла заборгованість є судовими рішеннями, обов`язковими до виконання, які ще не виконані, що в свою чергу виключає можливість списання такої заборгованості та виключення її з оболіку господарських операцій КПТМ «Криворіжтепломережа».

В апеляційній скарзі, відповідач КП «Кривбаводоканал», посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального та матеріального права, на підставі неповноти дослідження доказів, при неповному з`ясуванні обставин на яких ґрунтуються висновки суду, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог, заявлених до КП «Кривбаводоканал» та стягнути з позивача на користь підприємства, сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, скаржник зазначає, що вимоги позивача до КП «Кривбаводоканал» про зобов`язання виключити з обліку заборгованість за спожиті послуги попереднього власника квартири без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування підприємством заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, тобто наявність заборгованості по особовому рахунку на квартиру, яка утворилась з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника квартири.

Відповідач вказує, що місцевим судом не було враховано той факт, що особовий рахунок, відкритий за адресою проживання позивача (не за її особою) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішньогосподарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Зазначає, що рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу і відкриття особового рахунку на нового власника відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така мається, а зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга, не є підставою виключення заборгованості за особистим рахунком, який закріплено за певною адресою до якої надаються послуги. Вказує, що наявність заборгованості по особовому рахунку на квартиру, що утворилась з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не взято до уваги, що підприємство відповідача не вважає позивача таким, що має заборгованість та не вчиняло відносно неї юридично значимих дій в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача КП «Кривбаводоканал», представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Новак А.М., просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін, а також стягнути з КП «Кривбаводоканал» на користь позивача витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи в розмірі 4000 грн.

У відповіді на відзиві представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новака А.М., відповідач КП «Кривбаводоканал», просить відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи, скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до КП «Кривбаводоканал» в повному обсязі з викладених в апеляційній скарзі підстав та стягнути з позивача сплачений підприємством судовий збір.

23.03.2022 та 28.03.2022 на електронну адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новака А.М. надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 29 березня 2022 року без його та позивача присутності.

28 березня 2022 року на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надійшла заява прог проведення апеляційного розгляду справи за відсутності представника відповідача, що пов`язано із введенням на території України воєнного стану, пов`язаного з військовоюб агресією російської федерації проти України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа»адвоката Шаповалову М.І., яка у повному обсязі підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву на апеляційну скаргу КП «Кривбасводоканал», за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідачів не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В., зареєстрованого у реєстрі за №825, Ковальською Катериною придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до п.8 Договору купівлі-продажу від 12 березня 2021 року, за домовленістю Сторін заборгованість з оплати комунальних послуг , що утворилась станом на 12 березня 2021 року, залишається за Продавцем, який зобов`язується її сплатити за власний рахунок (а.с.7 зворот).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , ОСОБА_1 належить 1/1 квартири розташованої на другому поверсі чотириповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Станом на 01 квітня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 існує заборгованість, зокрема за послуги, надані КП Кривбасводоканал, особовий рахунок НОМЕР_3 , сума до сплати 9086.44 грн., ТОВ «Сітісервіс-КР»,особовий рахунок НОМЕР_1 , сума до сплати 7069.39+1066,38-8135,77 грн., КПТМ «Криворіжтепломережа», особовий рахунок НОМЕР_2 , сума до сплати 50570,87 гри., та виконавчий лист (теплоенергія) 8051, 62 грн.

Загальна сума заборгованості складає 58622,49 грн., ТОВ «Екоспецтранс», особовий рахунок НОМЕР_4 , сума до сплати 1747,56 грн., що підтверджується копією Інформації з сайту Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків Нова-Ком (а.с. 11), і факт такої заборгованості та її розмір не оспорюється відповідачами.

Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири від 12 березня 2021 року на підставі якого позивач стала власником житла, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, а діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це не обговорено у відповідному правочині.

Відмовляючи позивачеві в задоволенні її позовних вимог в частині повного виключення заборгованості з особового рахунку належної їй квартири, суд першої інстанції, виходив з того, що повне виключення суми заборгованості з особового рахунку квартири, що мала місце до 12.03.2021 року, виключить змогу відповідачів звернутися до суду з позовом щодо стягнення цієї суми заборгованості з колишнього власника (користувача) квартирою.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, посилалася на те, що у період нарахування відповідачами заборгованості за надані комунальні послуги, станом на 12.03.2021, вона фактично не була споживачем таких послуг, оскільки не була власником квартири АДРЕСА_1 ., не є правонаступником попереднього власника квартири, тому вважає, що у неї відсутній обов`язок сплачувати нараховані суми боргу за послуги, що були надані до виникнення у неї права власності на придбану квартиру й тому вважає за необхідне зобов`язати відповідачів виключити з її особистого рахунку чужу заборгованість.

Відповідно до положень статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги"» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України, на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У договорі купівлі-продажу квартири від 12 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В., зареєстрованого у реєстрі за № 825, згідно з яким позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відсутні застереження про переведення боргу попереднього власника й відсутня згода кредитора на таку заміну, що відповідає положенням статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна, суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

Доводи відповідачів КПТМ «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал» про те, що особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, і відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже існуючого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або нового власника, у зв`язку із чим неможливо списати та не обліковувати заборгованість попередніх власників, оскільки особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє собою сукупність даних про житлове приміщення, були відхилені судом першої інстанції.

Згідно ст.8 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з наступними змінами та доповненнями, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідачів і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємств відповідачів, і можливість здійснення таких операцій допускається наведеними вище правовими нормами.

Також, судом першої інстанції були відхилені доводи КПТМ «Криворіжтепломережа» про те, що заборгованість за надані послуги стягнута з боржника на підставі судових рішень, які є обов`язковими для виконання й це виключає можливість списання такої заборгованості та виключення її з обліку господарських операцій відповідача, оскільки вказана заборгованість стягнута судовими наказами з попереднього власника, а не з особового рахунку житлового приміщення, і виконання судових рішень відбувається шляхом стягнення або інших виконавчих дій саме з попереднього власника, тому саме попередній власник відповідає за погашення стягнутих судовими рішеннями сум заборгованості за надані послуги.

Окрім того, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідачів про те, що зобов`язання щодо здійснення виключення заборгованості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав, належним чином обґрунтувавши у цій частині ухвалене судове рішення.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу, що визначено в статтях 8, 9 Конституції України, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за послуги теплопостачання споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом України у Постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13 та Верховним Судом у Постанові від 18 грудня 2018 року у справі №209/4456/16-ц та Постанові від 27 серпня 2020 року у справі №207/2990/18.

Судом першої інстанції також не були прийняті до уваги доводи відповідачів про те, що включення до особового рахунку позивача сум заборгованості попереднього власника квартири не порушує жодних прав та інтересів позивача, оскільки як вбачається зокрема з копії претензії ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» від 12.05.2021, копія, якої направлена на адресу позивача ОСОБА_1 , останню попереджено про необхідність негайного погашення заборгованості, при цьому висловлено попередження абоненту про законодавчу можливість обмеження її конституційних прав, зокрема на її право вільного пересування (попередження про обмеження у праві виїзду за кордон) (а.с.15).

Таким чином, незважаючи на обізнаність відповідачів про перехід права власності на житлове приміщення до іншої особи, зазначені вище вимоги-попередження надходять і на адресу позивача, що спростовує їхні доводи про те, що заборгованість не стосується позивача і не впливає на її права споживача комунальних послуг.

Відповідно до норм ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2020 року по справі №686/6276/19, провадження №61-3604св20, зазначив, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанції про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованість за комунальні послуги попередніх власників квартири є законними.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача КП «Кривбаводоканал», представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Новак А.М. також просив стягнути з КП «Кривбаводоканал» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи в розмірі 4000 грн.

На підтвердження вимог про стягнення витрат на правничу допомогу адвокатом Новаком А.М. до відзиву на апеляційну скаргу додано копія акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги №83/21 від 17.05.2021 та квитанція №01 від 12 січня 2022 року про оплату ОСОБА_1 послуг адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000 грн. (а.с.184, 185).

Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Новаком А.М. серії АЕ №1075858 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4585 від 29 листопада 2019 року були надані суду першої інстанції при подачі позову до суду (а.с.18-19).

Договору про надання правової допомоги №83/21 від 17.05.2021 матеріали справи не містять.

З наданого адвокатом акту прийому-передачі виконаних робіт вбачається, що на ознайомлення з апеляційною скаргою КП «Кривбаводоканал» адвокатом затрачено 1 година часу із вартістю послуги в сумі 1000 грн., також за підготовку та направлення до суду та іншим учасникам справи відзиву на апеляційну скаргу адвокатом витрачено 3 години часу, вартість послуги - 3000 грн. (а.с.184).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів, вирішуючи питання про відшкодування позивачеві понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, бере до уваги надані адвокатом до апеляційного суду докази, наведені вище, відсутність в матеріалах справи Договору про надання правової допомоги №83/21 від 17.05.2021, яким визначаєтьсяпорядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, також враховує такі обставини як складність справи, час, об`єктивно необхідний для підготовки відзиву на одну апеляційну скаргу та виходячи з критерію реальності адвокатських послуг в суді апеляційної інстанції, а також критерію розумності їхньої вартості, вважає за можливе стягнути з відповідача КП «Кривбасводоканал» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн., які на думку суду апеляційної інстанції є співмірними зі складністю даної справи та обсягом фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційні скарги відповідачів залишені без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, підстав для перерозподілу судових витрат у вигляді судового збору не має.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги відповідачів Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», Комунального підприємства «Кривбасводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (, яке зареєстровано за адресою: 50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. № 6А) на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ( АДРЕСА_4 ) витрати на правничу допомогу під час апеляційного перегляду справи в сумі 500 грн. (п`ятсот гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2022 року.

Головуючий:

Судді: