Єдиний унікальний номер 341/91/22
Номер провадження 2/341/169/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Галицький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з вимогами:

- звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються з нього у користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначених рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2015 року, у розмірі 68 817 (шістдесят вісім тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 05 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання спільних неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , та сина - ОСОБА_4 визначено із матір`ю - ОСОБА_2

15 липня 2015 Галицьким районним судом Івано-Франківської області постановлено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти сплачував вчасно, незважаючи на те, що є інвалідом ІІ-ї групи з дитинства. Про наявність заборгованості по аліментах дізнався при перетині кордону від працівника прикордонної служби.

Сторони в судове засідання не з`явилися, в силу пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

На підставі виконавчого листа від 03 серпня 2015 року з ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 (а.с.11).

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримує пенсію по інвалідності(2 група з дитинства), що стверджується копією пенсійного посвідчення(а.с. 8).

Розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 68 817 грн. 05 коп., що стверджується копією розрахунку із сплати аліментів (а.с.10).

3.Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Передбачених частиною 2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 03 березня 2022 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі статтей 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 8 та 9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як на підставу позову позивач посилається на частину 2 статті 197 СК України, якою передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду 1) наявність тяжкої хвороби 2) або іншої обставини, що має істотне значення.

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Обґрунтовуючи підстави позову звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач послався на стан здоров`я, що є особою з інвалідністю 2 групи загальне захворювання, а також повна втрата працездатності.

Відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, підставою для встановлення ІІ групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженим дефектом, що призводять до значного обмеження життєдіяльності людини (при збереженій здатності до самообслуговування) та не викликають потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді чи допомозі. Інваліди ІІ групи можуть виконувати не протипоказані види роботи, у тому числі й висококваліфікованої, у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови (наприклад, ненормований робочий день, невеликий обсяг роботи, необхідні перерви в роботі, режим харчування, окремі приміщення і таке ін.).

Таким чином, якщо стан здоров`я інваліда не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, не загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, обмежень у його працевлаштуванні немає. При цьому зберігаються пільги, передбачені для даної категорії громадян.

Отже, за своїм станом здоров`я позивач мав можливість працювати та отримувати дохід.

Крім того, позивачем не надано суду доказів понесення ним фактичних витрат на лікування у зв`язку з встановленим діагнозом, проходженням реабілітаційного лікування, розміру цих витрат, конкретного періоду їх понесення, з метою встановлення судом неможливості сплати аліментів в конкретний період часу, та як наслідок, утворення заборгованості у зв`язку зі значними витратами на лікування, зумовленими тяжкою хворобою платника аліментів.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості та відповідні докази того, що на утриманні позивача перебувають інші непрацездатні особи.

Встановлені судовим розглядом обставини не дають підстав вважати, що позивач у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України довів та надав належні і допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що він може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, наявність тяжкої хвороби, або іншої обставини, яка мала місце після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, статтями 180-184, 192, Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах

відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: с. Мединя, Івано-Франківський р-н., Івано-Франківська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідачка - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Галицький відділ Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місцезнаходження за адресою: вул. Коновальця, 13, м. Галич, Івано-Франківська область, .

Повний текст рішення складено 14 березня 2022 року.

Суддя Тарас ГАПОЛЯК