ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м.Суми

Справа №592/8764/21

Номер провадження 22-ц/816/108/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», товариство з обмеженою відповідальністю «А-Мусон»,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2021 року в складі судді Алфьорова А.М., постановленого в м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у липні 2021 року ОСОБА_1 просив суд стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на свою користь 25887 грн. 18 коп. страхового відшкодування та 1439 грн. 75 коп. пені. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» на свою користь 30000 моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.11.2020 року приблизно о 16 год. 35 хв. позивач керуючи належний йому автомобілем рухався по вул. 20 років Перемоги у м. Суми. Біля будинку № 11 по вказаній вулиці він зупинився на червоний сигнал світлофору та відчув удар. Автомобіль Камаз 551021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить відповідачу ТОВ «А- Мусон» в`їхав ззаду в належний йому автомобіль. Внаслідок вказаної ДТП йому було завдано матеріальної шкоди. Вказує, що в подальшому було складено повідомлення про дорожньотранспортну пригоду, в якому водій Камазу визнав свою вину у скоєнні ДТП. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Камаз застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». Вказує, що ТОВ ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» визнано його вимоги та визначила розмір страхового відшкодування в розмірі 25887 грн. 18 коп. проте його виплату останнє не здійснило. Вказує, що за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що становить 1439 грн. 75 коп. Зазначає, що внаслідок вказаної ДТП він також зазнав моральної шкоди, що полягала у перенесеному ним стресі, зумовленому втратою речі яку він намагався зберегти в гарному стані якомога довше, а усунення наслідків ДТП пов`язано з великою нервовою напругою і фізичними навантаженнями, що відобразилося на його здоров`ї та життєдіяльності. Зазначає, що він перебуває на обліку в КНП СОР Сумський обласний клінічний онкологічний диспансер з діагнозом онкологічна хвороба легенів, через що йому необхідний автомобіль щоб їздити на прийом до лікаря та проходження курсів лікування. Враховуючи глибину, тривалість, характер та обсяг страждань, стан здоров`я, вимушених змін у його житті, заподіяну моральну шкоду він оцінює в розмірі 30000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 25887 грн. 18 коп. та пеню у сумі 1439 грн. 75 коп.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30000 грн.

Стягнуто у дольовому порядку з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» на користь держави судовий збір у сумі 908 грн., тобто по 454 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», як страховик завдавача шкоди повинен виплатити позивачу суму страхового відшкодування та пеню за несвоєчасну виплату. Крім того, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, а тому заявлені позивачем вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» про відшкодування моральної шкоди є правомірними.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з товариства моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове, про відмову в задоволенні цієї частини позову.

Доводи скарги мотивує тим, що консультативний висновок, який знаходиться в матеріалах справи від 09.07.2021 року, а ДТП трапилося 18.11.2020 року, тобто між подіями минуло більше 8 місяців. Інші докази наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача відсутні. Зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди має ґрунтуватися на певних доказах. У наданому позивачем висновку не визначено дати явки через що неможливо дослідити чи перешкоджав ремонт автомобіля та його тимчасова відсутність відвідуванню лікарняного закладу. Не надано доказів того, що позивач відвідував лікарняний заклад не користуючись автомобілем. Перенесений стрес та моральні і фізичні страждання позивача також не підтверджені. За таких умов не доведені підстави для задоволення вимог щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з нею та зазначає, що внаслідок ДТП йому заподіяно окрім матеріальної також і моральну шкоду. Вказує, що він зазнав і до цього часу зазнає психічні та душевні страждання, переніс нервовий стрес миттєвою втратою речі яку намагався зберегти. Крім того, усунення наслідків ДТП пов`язано з великою нервовою напругою та фізичним навантаженням, що відбилося на його здоров`ї та життєдіяльності. Зважаючи на його хворобу, йому необхідно постійно їздити до онкологічного диспансеру на прийом до лікаря і для проходження курсів лікування, а для цього йому необхідний автомобіль. Вказує, що посадові особи, причетні до укладання страхового договору з товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» не могли не знати про неплатоспроможність цієї страхової компанії. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, а в іншій частині вказане рішення не оскаржується, то відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в не оскарженій частині не переглядається.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки CHERY TIGGO 2 оранжевого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 . (а.с. 6).

18.11.2020 року приблизно о 16 год. 35 хв. на вул. 20 років Перемоги у м. Суми сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача. Так, рухаючись по вул. 20 років Перемоги у м. Суми біля будинку № 11 по вказаній вулиці позивач зупинився на червоний сигнал світлофору, де в його транспортний засіб ззаду в`їхав автомобіль Камаз 551021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди, про що було складено повідомлення про дорожньо транспортну пригоду. (а.с.7,68, 79-81).

Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Камаз 551021, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (а.с. 8).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_3 та наказу ТОВ «А-Мусон» з 18.08.2020 року ОСОБА_2 з 19.08.2020 року перебуває з ТОВ «А-Мусон» у трудових відносинах та працює у вказаному товаристві на посаді водія автотранспортних засобів (а.с. 40-45).

Відповідно до наказу ТОВ «А-Мусон» від 20.10.2020 року № 43/1 автомобіль Камаз, номер шасі НОМЕР_3 , держ номер № НОМЕР_1 закріплений за водієм ОСОБА_2 (а.с. 86).

23.11.2020 року позивач звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про виплату йому страхового відшкодування (а.с. 82).

Відповідно до надісланого позивачем листа на адресу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», останній погодився із визначеним розміром страхового відшкодування в сумі 25887 грн. 18 коп. (а.с. 97).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

За правилами встановленими ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. (ч. 1 ст. 1187 ЦК України)

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки особою, під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків відшкодовує фізична або юридична особа, з якою вона перебуває у трудових відносинах, якщо фізична або юридична особа не доведе що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язок по доведенню відсутності вини його працівника ОСОБА_3 у завданні відповідачу моральної шкоди.

Згідно з роз`ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Заявляючи позовні вимоги, позивач послався на те, що він має тяжке захворювання, вимушений постійно їздити до лікарні на лікування, а тому пошкодження його автомобіля завдало йому важких душевних страждань. Обставини наявності у позивача тяжкого захворювання та завдання йому матеріальної шкоди шляхом пошкодження належного йому автомобіля повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, колегія суддів враховує, що сам по собі факт пошкодження майна позивача (належного йому автомобіля) порушує його нормальні життєві зв`язки та створює для нього негативні наслідки, що полягають у необхідності для нього докладати додаткові зусилля на його відновлення, а також неможливістю використання автомобіля у період його відновлення за цільовим призначенням. Сам факт складання консультативного висновку лікаря майже через півроку після настання ДТП не спростовує факту завдання позивачу моральної шкоди. Також, колегія суддів враховує і час, що необхідний відповідачу на відновлення його майна, з огляду на тривалу невиплату йому страхового відшкодування з боку страхової компанії, з якою у ТОВ «А-Мусон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказана обставина зумовлює необхідність з боку позивача докладати додаткових зусиль для відновлення його пошкодженого транспортного засобу, шляхом пошуку для цього додаткових коштів.

Щодо доводів відповідача викладених ним у його апеляційній скарзі стосовно не співмірності стягнутої судом першої інстанції суми моральної шкоди фактично завданій позивачу шкоді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватна дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, а тому враховуючи принципи розумності та справедливості, колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди, що була завдана позивачу. Інші доводи відповідача, що викладені ним в його апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, яким судом першої інстанції було правильно надано правову оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «А-Мусон» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2021 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко