ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3/21 Номер провадження 22-ц/814/644/22Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк »ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24 березня 2021 року за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22 лютого 2010 року, на підставі якої йому відкритий картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту, та видано кредитну картку. Оскільки ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов`язання, станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 172 54 грн. 13 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13 875 грн. 50 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 3 378 грн. 63 коп., яку просив стягнути з відповіача на користь Банку. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24 березня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13 875 грн. 50 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмові у задоволенні позову і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позов задовольнити. Вважає, що між сторонами було погоджено сплату відсотків за користування кредитом, які підлягають стягненню, згідно долученого банком розрахунку.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 лютого 2010 року ОСОБА_1 підписав заяву, адресовану до АТ КБ «ПриватБанк», на підставі якої отримав кредитну картку типу MasretCard Mass НОМЕР_1, валюта - гривня, сума кредитного ліміту - 500 грн., базова процентна ставка по кредиту 2,5 % в місяць на залишок заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом або шляхом списання банком коштів із дебетової картки.

Відповідно до довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50OTC002782062 відповідачу надано картку: тип картки - MasterCard Mass; тип кредитної лінії - відновлювальна; пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) користування кредитними коштами встановлено до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); валюта картрахунку - UAН/ USD; базова процентна ставка за користування кредитними коштами, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, становить UAН - 2,5 %; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття кредитних коштів готівкою в банкоматах і пунктах видачі готівки ПриватБанка - 4 % від суми операції, банкоматах інших банків України - 4 % + 5 грн. / 1 $, в закордонних банкоматах 4 % + 30 грн./ 3 $; комісія за зняття власних коштів 1 % від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

З вказаною довідкою ОСОБА_1 ознайомлений 22 лютого 2010 року, що підтверджується його підписом у вказаному документі.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , наданого АТ КБ «Приватбанк», відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 254 грн. 13 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 13 875 грн. 50 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 3 378 грн. 63 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з наступного.

Умовами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 22 лютого2010 року, підписаної ОСОБА_1 , за користування коштами кредитного ліміту визначена базова процентна ставка 2,5 % в місяць на залишок заборгованості, що узгоджується з даними, що містяться у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50OTC002782062.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 22 лютого 2010 року, який наданий суду позивачем АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що процентна ставка неодноразово змінювалась та встановлена з 01 вересня 2014 року в розмірі 34,80 % річних, з 01 квітня 2015 року - 43,20 % річних, з 01 червня 2015 року - 34,80 % річних, з 08 жовтня 2015 року - 43,20 % річних, з 06 грудня 2016 року - 42 % річних, з 01 серпня 2020 року - 40,80 % річних.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів того, що сторони укладали додаткові угоди про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами.

З урахуванням наведеного місцевий суд прийшов висновком, що відсотки нараховані позивачем у розмірі, що перевищує узгоджену між сторонами проценту ставку, а характер проведення розрахунків унеможливлює здійснення судом розрахунків заборгованості самостійно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Так, умовами зобов`язання між сторонами було узгоджено сплату базової процентної ставки у розмірі 2,5 % в місяць за користування коштами кредитного ліміту, що має нараховуватись на залишок заборгованості.

Судом першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення було надано відповідний обґрунтований аналіз тій обставині, що позивачем було безпідставно нараховано заборгованість за користування кредитними коштами за процентною ставкою, що значно перевищує узгоджені між сторонами умови, а тому вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, як необґрунтовані.

На апеляційної скарги щодо обов`язку суду провести розрахунок самостійно колегія суддів зауважує, що дослідження розрахунку заборгованості за договором б/н від 22 лютого 2010 року, який наданий суду позивачем АТ КБ «ПриватБанк» свідчить, що протягом усього періоду часу дії зобов`язання, Банком в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами списувалися кошти за рахунок кредитного ліміту.

Позаяк, ні Анкета-заяви від 22 лютого 2010 року, ні довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містять положень, які б уповноважували Банк на вчинення вказаних дій, передбачаючи можливість списання лише заборгованості за кредитним лімітом, які за своєю правовою природою - є окремими складовими заборгованості.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вказані дії позивача призвели до штучного завищення розміру заборгованості за тілом кредиту і позбавляють суд можливості визначити реальний розмір простроченої суми заборгованості за тілом кредиту на момент узгодженого сторонами строку для вчинення платежів за користування кредитом за відповідні звітні періоди, що з об`єктивних підстав унеможливлює проведення судом самостійного розрахунку заборгованості за простроченими відсотками за узгодженою між сторонами процентною ставкою у розмірі 2, 5 % на місяць на залишок заборгованості.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині нарахування відсотків за користування кредитом - не відповідає умовам зобов`язання, а характер проведення нарахування заборгованості за тілом кредиту унеможливлює визначення судом вихідних даних для проведення власного розрахунку боргу, як на те вказує висновок Верховного Суду у справі № 189/2109/18 від 22 липня 2020 року.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак