ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/8699/19

провадження № 22-ц/4809/835/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Карпенко О. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро),

відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 року (суддя Мохонько В.В.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору; заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 06 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з того, щопідстави, передбачені ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні; у межах встановленого судом в ухвалі від 16 травня 2022 року строку для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення від 06 липня 2020 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 виявлені недоліки не усунув.

Так, на переконання суду першої інстанції, надані стороною докази у повній мірі не відображають його майновий стан. До того ж заявником не надано відомостей про відсутність або наявність у нього будь-яких додаткових доходів.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити, а подану останнім заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами- вважати неподаною і повернути.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, а також такою, що суперечить фактичним обставинам та процесуальному законодавству, незаконно обмежує право особи на судовий захист.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в ухвалі від 16 травня 2022 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишаючи відповідну заяву без руху, суд першої інстанції не вказав, які саме докази необхідно надати заявнику на підтвердження свого майнового стану. Разом з тим, не з`ясувавши всіх обставин, суд першої інстанції повернув заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами саме з підстав несплати судового збору, фактично позбавивши заявника можливості реалізувати своє законне право на звернення за судовим захистом.

Акцентує увагу також на тому, що на виконання ухвали від 16 травня 2022 року про залишення заяви без руху ним до суду було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, яке взагалі залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Стверджує, що виходячи із норм національного та міжнародного права, повернення його заяви без розгляду унеможливило скаржнику доступ до правосуддя.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 року; встановлено строк для надання відзивів на апеляційну скаргу.

11 липня 2022 року закінчено підготовчі дії; справу призначено до розгляду в апеляційному суді, про що постановлено відповідну ухвалу.

У встановленому процесуальним законом порядку учасників справи повідомлено про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги (а.с. 31-34 том 2).

Ухвалою апеляційного суду від 22 серпня 2022 року строк розгляду справи за апеляційною скаргою продовжено на п`ятнадцять днів.

Відповідачі своїми процесуальними правами на подання відзивів на апеляційну скаргу та на участь у судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши оскаржувану ухвалу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступного.

Обставини справи, встановлені судами

11 травня 2022 року представником ОСОБА_1 до Кіровського районного суду м. Кіровограда подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2020 року у справі № 404/8699/19 за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У заяві ОСОБА_1 було заявлено клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та розстрочення сплати судового збору (а.с.173-175 том 1).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2022 року у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору відмовлено; заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 06 липня 2020 року за нововиявленими обставинами залишено без руху; надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали; запропоновано заявнику подати до суду в установлений строк: належним чином оформлену заяву з її копіями відповідно до кількості учасників справи, зазначивши всіх учасників справи; додати до клопотання про поновлення строку докази поважності причин його пропуску; оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2305,20 грн за наведеними реквізитами; належним чином засвідчені письмові докази. Стороні роз`яснено, що у разі, якщо не буде усунуто недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута (а.с. 182-186 том 1).

Зі змісту мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 426, 427 ЦПК України, зокрема: не зазначено всіх учасників справи; до клопотання про поновлення строку на подання заяви не додано доказів поважності причин його пропуску, а саме: підтвердження отримання копії постанови Верховного Суду від 28 серпня 2021 року в лютому 2022 року; додані до заяви письмові докази належним чином не засвідчені; відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2305,20 грн.

09 червня 2022 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано заяву на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2022 року, до якої додано виправлену заяву про перегляд судового рішення від 06 липня 2020 року у справі № 404/8699/19; клопотання про звільнення від сплати судового збору з доказами про підстави такого звільнення; клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з доказами поважності причин його пропуску; копію поштового конверту (а.с. 191-229 том 1).

Так, зокрема, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач посилався на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває на утриманні своєї матері за рахунок її пенсії, а у нього відсутні будь-які доходи.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 подано до суду копії довідки Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 03 червня 2022 року № 868, довідки Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості від 02 червня 2022 року № 297, індивідуальних відомостей про застраховану особу від 02 червня 2022 року, довідки Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30 травня 2022 року, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 26 травня 2022 року.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (перше речення абзацу десятого пункту 9 мотивувальної частини рішення суду від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Як встановлено апеляційним судом, повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 06 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції послався на те, що зазначені в ухвалі від 16 травня 2022 року недоліки у встановлений строк позивачем усунуто не було, підстави, передбачені ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору відсутні. При цьому, вказуючи на відсутність визначених законом підстав для задоволення заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції зазначив, що обґрунтування та доказування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням. Однак, надані позивачем докази не у повній мірі відображають його майновий стан та не свідчать про відсутність або наявність будь-яких додаткових доходів.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, з огляду на наступне.

За ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 426 ЦПК України, заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин. До заяви додаються: 1)копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

У свою чергу, за вимогами ч.ч. 1 - 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлюється ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон).

Так, згідно з вказаною нормою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є : а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, суду надано право у передбачених законом випадках полегшити покладений на особу майновий тягар судових витрат у цивільній справі.

Визначене Законом право суду відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати може бути реалізоване, зокрема, у випадку, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1 ч.1 ст. 8 Закону).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2022 року про залишення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху, зокрема, у зв`язку з несплатою судового збору, ОСОБА_1 до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заявник посилався на те, що у нього відсутні будь-які доходи і він знаходиться на утриманні матері пенсіонерки. На підтвердження своїх доводів заявником було надано до суду відповідні докази, у тому числі, копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 26 травня 2022 року, відповідно до яких за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня (а.с. 229 том 1).

Колегія суддів враховує, що перелік документів, які підтверджують майновий стан особи, законодавчо не визначений. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Разом з тим, як вбачається з відповідної правозастосовної практики Верховного Суду, у численних судових рішеннях суд касаційної інстанції вважає довідку органу ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній календарний рік або ж відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за попередній календарний рік належними та достатніми доказами на підтвердження скрутного матеріального стану заявника.

Також апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц вказано, що: «відмовляючи у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору та одночасно визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд не надав можливості особі, яка з нею звернулась, відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання. Таким чином, повертаючи скаргу і вирішуючи питання про зменшення розміру судового збору, апеляційний суд неправильно застосував положення ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та ст. 6 Конвенції».

У постанові від Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 283/2629/19 суд касаційної інстанції вказав, що: «Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання та одночасно повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не вирішив питання продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, тим самим не надав можливості особі, яка з нею звернулась, відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання. За таких обставин суд зробив передчасний висновок про наявність підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги».

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року); для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Таким чином, при поверненні позовної заяви суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами (повернення заяви) та поставленою метою (реалізацією особою права на судовий захист).

Крім викладеного, колегія суддів вважає доречними доводи апеляційної скарги та акцентування уваги, шляхом пояснень в апеляційному суді сторони заявника, щодо відсутності у оскаржуваній ухвалі висновків суду про усунення чи не усунення позивачем решти недоліків поданої заяви, зокрема, судом першої інстанції не вирішено питання поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що ставить сторону у положення правової та процесуальної невизначеності.

За викладеного, оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, ухвалаКіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 рокупідлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 рокускасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню з розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Цивільну справу №404/8699/19 направити до Кіровського районного суду м. Кіровограда для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко