Житомирський апеляційний суд
Справа №276/684/20 Головуючий у 1-й інст. Збаражський А. М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Галацевич О.М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження в м. в м.Житомирі цивільну справу №276/684/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 4 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Збаражського А.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 13 вересня 2018 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений договір, згідно з яким банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_1 підписала заяву, відповідно до якої погодилася з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. При укладенні вказаного договору відповідачка надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Разом з тим, свої зобов`язання за фактичне використання кредитних коштів вона належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 16 квітня 2020 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 29720 грн. 83 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 19177 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 5935 грн. 79 коп., 2716 грн. 20 коп.. заборгованості за відсотками, які нараховані відповідно до ст.625 ЦК України, а також штрафів: 500 грн. ( фіксована частина), 1391 грн. 47 коп., ( процентна складова).

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 29720 грн. 83 коп.

Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 4 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2018 року у розмірі 19177 грн. 37 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 1414 грн. 43 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі АТ «КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом, відсотків, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, а також штрафів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачка своєчасно не сплачувала кошти за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком та випискою з рахунку, які є належними доказами. Кредитні кошти були перераховані на рахунок відповідачки, вона користувалася цими коштами й частково погашала заборгованість. Розрахунок заборгованості нею не спростовано.

Звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, що свідчить про погодження нею усіх істотних умов договору, у тому числі й відсоткової ставки та порядку нарахування штрафних санкцій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ ПриватБанк.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять договір банківського обслуговування. При цьому, розмір відсоткової ставки, а також порядок та умови нарахування неустойки у заяві не вказано.

До позовної заяви також долучені витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт « Універсальна», « Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Умови та правила надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з даним позовом, банк посилався на ту обставину, що відповідачка належним чином не виконувала кредитні зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 16 квітня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 29720 грн. 83 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 19177 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 5935 грн. 79 коп., 2716 грн. 20 коп.. заборгованості за відсотками, які нараховані відповідно до ст.625 ЦК України, а також штрафів: 500 грн. ( фіксована частина), 1391 грн. 47 коп., ( процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні кредитного договору сторони не погодили розмір відсоткової ставки, порядок та строки повернення кредитних коштів, а також умови та порядок нарахування неустойки. При цьому, суд не взяв до уваги паспорт споживчого кредитування, оскільки він не є належним доказом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки у підписаній відповідачкою заяві відсутня інформація про розмір відсоткової ставки за користування кредитом, строк кредитування, не зазначено й про відповідальність у вигляді штрафу за порушення умов договору.

Долучені до матеріалів справи витяг з Тарифів, а також Умови та правила надання банківських послуг містять положення щодо розміру відсоткової ставки, порядку її нарахування, а також передбачають можливість нарахування штрафів на порушення кредитних зобов`язань. Проте, вказані Тарифи та Умови не підписані позичальником, відтак відсутні підстави стверджувати про те, що відповідачка була ознайомлена з такими умовами та надала згоду на отримання кредитних коштів саме на таких умовах.

Що стосується посилання позивача на ту обставину, що суд безпідставно не взяв до уваги паспорт споживчого кредитування, слід зазначити наступне.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зазначено, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони ( сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів ( дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту.

За таких обставин Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вказав на наявність підстав для відступу від висновку Верховного Суду, викладеному у відповідних постановах, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення відсотків та штрафів.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 5935 грн. 79 коп., відсотків, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, а також штрафів: 500 грн. ( фіксована частина) та 1391 грн. 47 коп. ( процентна складова).

В частині задоволення позовних вимог рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення, а заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 4 жовтня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: