Провадження № 2/734/935/22 Справа № 734/1891/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 грудня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання Гузенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка з 2017 року не проживає за місцем реєстрації та не приймає участі в утриманні житла. Реєстрація ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку створює йому, як власнику, перешкоди в користуванні житловим будинком в повній мірі, зокрема, в оформленні субсидії. Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.02.2017 № 79687638 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2016 № 76983544, ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку з розміром частки 1/2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (успадкована після смерті матері ОСОБА_3 ).

Згідно з випискою з погосподарської книги від 03.03.2021 № 19-29, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстрований в погосподарській книзі за особовим рахунком № НОМЕР_1 , 1948 року забудови. Домоволодіння відноситься до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 в домоволодіння проживали: ОСОБА_3 , 1924 року народження, та ОСОБА_1 , 1958 року народження.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 є власником зазначеного житлового будинку (1/2 частина успадкована після смерті матері, Ѕ частина належить йому як члену колгоспного двору).

Згідно з актом встановлення факту проживання від 31.08.2022 № 2, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за даною адресою не проживає, в будинку її речей та майна немає.

Згідно з довідками Козелецької селищної ради від 31.08.2022 № 189 та від 01.09.2022 № 192, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також за даною адресою зареєстрована, але не проживає з 2017 року падчірка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла.

З огляду на те, що позивач є власником вищезазначеного житла, відповідач не проживає в житлі тривалий час (з 2017 року), в утриманні житла участі не приймає, створює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд дійшов висновку про захист порушеного права власності позивача на нерухоме майно шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Крім того, відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ПГУ № НОМЕР_3 , виданий 10.11.2017, орган видачі - 7418).

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Ю.М. Домашенко