РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/952/22

2/609/461/2022

26 грудня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

представників позивача ОСОБА_1

Ловчук ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»

до

відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 30 листопада 2022 року представник Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» - адвокат Ловчук Марія Василівна звернулась до Шумського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості.

2. Позов обґрунтований тим, що відповідно до ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП від 19 червня 2017 року №815) ПрАТ «Тернопільгаз» є Оператором газорозподільної системи.

Послуги з розподілу природного газу регулюються загальним законодавством та спеціальними нормативними актами, а саме Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», затверджений Постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

У відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» та пункту 3 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, між ПрАТ «Тернопільгаз» та ОСОБА_3 , як побутовим споживачем, шляхом підписання заяви-приєднання до умов розподілу природного газу від 18 березня 2022 року (попередня заява - приєднання від 23 травня 2016 року), укладено Договір розподілу природного газу, який є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України та Типовою формою, затвердженою Постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Об`єктом споживача, якому надаються послуги з розподілу природного газу є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 січня 2010 року належить відповідачу ОСОБА_3 .

На підставі Договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу ОСОБА_3 та членам його сім`ї, для забезпечення природним газом побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості.

Відповідно п. 1.2 розділу I Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09 квітня 2015 року №3219 «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

За умовами п. 2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно п.1.4 розділу I Договору послуги з розподілу природного газу, яка надається Оператором ГРМ Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Пунктом 6.3 розділу IV Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Згідно абзаців 2-4 п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ

Так, Постановою НКРЕКП № 2767 від 22 грудня 2021 року з 01 січня 2022 року введено тариф в розмірі 1,75 грн. за 1 м? на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн. (з врахуванням ПДВ).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік газовим роком, що передував даному року вважається період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 рік.

Представник позивача у позові вказує, що за вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 2552 м.? природного газу (31470 м.? - 28918 м.? = 2552 м.?). Дані обсяги є величиною замовленої потужності на 2022 календарний рік. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2022 року становить 212,67 м.? природного газу (2552 м.?/12 місяців = 212,67 м.?/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу становить 446, 60 грн. (212,67 м.?/міс.*2,1 грн.=446,60 грн.)

За період з березня по жовтень 2022 року включно, ПрАТ «Тернопільгаз» надано відповідачу послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах 1701,36 м.? природного газу на суму 3572,80 грн.

Враховуючи борг в розмірі 0,02 грн. станом на 01.03.2022 року та відсутність розрахунків за надані у 2022 році послуги, у відповідача виникла заборгованість перед ПрАТ «Тернопільгаз», яка станом на дату звернення з даним позовом становить 3572,82 грн.

Працівниками ПрАТ «Тернопільгаз», відповідно до акту №341 від 09.08.2022 року проведено контрольний огляд вузла обліку газу №01551274, показник 34258 м.?.

22 вересня 2022 року ПрАТ «Тернопільгаз», у відповідності до п.6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням було надіслано претензію та рахунок про сплату 3126,22 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, проте станом на момент звернення з позовом до суду дана претензія залишена без відповідного реагування.

На підставі наведеного, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства по газпостачанню та газифікації «Тернопільгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3572,82 грн. та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача ПрАТ «Тернопільгаз» позовні вимоги підтримали повністю, із підстав зазначених у позові та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Пояснили, що у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» та пункту 3 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, між ПрАТ «Тернопільгаз» та ОСОБА_3 , як побутовим споживачем, шляхом підписання заяви-приєднання до умов розподілу природного газу від 18 березня 2022 року, укладено Договір розподілу природного газу, який є публічним та укладався з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України та Типовою формою, затвердженою Постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Відповідачу було відомо про умови договору, тарифи та вартість послуг надання природного газу. На даний час у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3572,82 грн., яку останній відмовляється сплатити з власних міркувань.

При цьому, представники позивача вказували на те, що ПрАТ «Тернопільгаз» є суб`єктом, який експлуатує та обслуговує об`єкти критичної інфраструктури (газорозподільні системи), а відсутність оплати за надані послуги ставить під загрозу виконання основних обов`язків щодо безаварійного та безперебійного газопостачання.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що він є споживачем природного газу за вищевказаною адресою та вчасно сплачує вартість спожитого природного газу. Разом з тим, він не згідний оплачувати послуги з розподілу природного газу, оскільки самостійно прокладав газопровід до житлового будинку за власні кошти, здійснює покраску газових труб.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2022 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 26 грудня 2022 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

4. Cудом встановлено, що Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» є Оператором газорозподільних систем суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року №815.

5. Відповідач ОСОБА_3 являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25164576 виданого Комунальним підприємством «Шумське бюро технічної інвентаризації» 28 січня 2010 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 28 січня 2010 року Виконавчого комітету Великозагайцівської сільської ради за рішенням № 36 від 13 травня 2006 року.

6. Відповідно до копії довідки № 7 від 09 серпня 2022 року виданої Великозагайцівським старостинським округом Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 та члени його родини фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

7. Шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) між ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператором ГРМ та ОСОБА_3 , як побутовим споживачем, 18 березня 2022 року (попередня заява - приєднання від 23 травня 2016 року) укладено договір розподілу природного газу на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498. Споживачу присвоєно персональний EIC-код 56XM31Q629017233.

8. Постановою НКРЕКП № 2767 від 22 грудня 2021 року з 01 січня 2022 року введено тариф в розмірі 1,75 грн. за 1 м? на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн. (з врахуванням ПДВ).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік газовим роком, що передував даному року вважається період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 рік.

9. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості ОСОБА_3 за надані послуги з розподілу природного газу перед позивачем станом на 17 листопада 2022 року, становить 3572,82 грн.

Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, і в суду не має сумнівів, що такий розрахунок здійснено у відповідності до п.п. 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, а тому такий розрахунок береться судом до уваги.

10. Відповідно до акту №341 від 09.08.2022 року працівниками ПрАТ «Тернопільгаз» проведено контрольний огляд вузла обліку газу №01551274, показник 34258 м.?.

11. 22 вересня 2022 року ПрАТ «Тернопільгаз», у відповідності до п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням було надіслано претензію та рахунок про сплату 3126,22 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, проте станом на момент звернення з позовом до суду дана претензія залишена без відповідного реагування.

ІV. Оцінка Суду.

12. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

13. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

15. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

16. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

17. Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

18. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

19. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

20. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

21. Доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

22. Оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

23. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

24. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

25. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» є Оператором газорозподільних систем суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року №815.

26. Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цьогоКодексу.

27. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

28. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VIцього Кодексу.

29. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

30. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

31. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

32. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

33. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

34. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

35. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

36. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

37. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

38. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

39. Судом встановлено, що між позивачем Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» та ОСОБА_3 встановлено взаємні права та обов`язки, які передбачені зокрема, типовим договором №2498 з розподілу природного газу, за яким регламентовано порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

18 березня 2022 року шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) між ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператором ГРМ та ОСОБА_3 , як побутовим споживачем, укладено договір розподілу природного газу на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498. Споживачу присвоєно персональний EIC-код 56XM31Q629017233.

Позивачем виконано умови приєднання відповідача ОСОБА_3 до договору з розподілу природного газу, отже останній має статус споживача за адресою: АДРЕСА_1 (о/р 901723).

40. Відповідно до умов абз.2-4 пункту 6.6 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

За період з березня по жовтень 2022 року включно, ПрАТ «Тернопільгаз» надало відповідачу послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах 1701,36 м.? природного газу на суму 3572,80 грн.

Враховуючи борг в розмірі 0,02 грн. станом на 01.03.2022 року та відсутність розрахунків за надані у 2022 році послуги, у відповідача виникла заборгованість перед ПрАТ «Тернопільгаз», яка станом на дату звернення з даним позовом становить 3572,82 грн.

41. Згідно п.20 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_3 приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату належним чином не здійснював, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 3572,82 грн. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 не являється споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до будинку відповідача або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклав відповідний договір і послуги якого сплачував, відсутні відомості про звернення відповідача до позивача з заявами про відключення від споживання природного газу.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 не надав суду доказів на спростування факту споживання ним природного газу, чи заявленого позивачем розміру заборгованості.

42. Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

43. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

44. За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

45. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних.

46. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

47. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18 та є усталеною у судовій практиці.

48. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

49. Вимогами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

50. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає стягненню, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами

51. Вирішуючи питання про понесені позивачем судові витрати, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

52. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

53. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

54. Відповідно до положення пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

55. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

56. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

57. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

58. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

59. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

60. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

61. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

62. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

63. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

64. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

65. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

66. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

67. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

68. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

69. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

70. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

71. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

72. Частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

73. З огляду на зазначене, слід виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

74. Як свідчать матеріали справи, відповідно до цивільно правового договору № 7 від 01 липня 2022 року професійну правничу допомогу позивачу ПрАТ «Тернопільгаз» надавала адвокат Ловчук М.П., повноваження якої підтверджуються ордером серії ВО № 1038656 від 18 листопада 2022 року.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала суду договір від 01 липня 2022 року.

Відповідно до пункту 4.1 Договору сума винагороди та вартість послуг визначається на підставі акта виконаних робіт та складається з вартості фактично наданих послуг та витрат згідно з цим Договором.

Згідно Акта наданих послуг від 23 грудня 2022 року сторони визначили види правничої (правової) допомоги та погодили розмір гонорару по Договору.

Судом також встановлено, що в акті виконання робіт (наданих послуг) від 23 грудня 2022 року міститься опис виконуваних робіт (наданих послуг) у справі № 609/952/22, до складу яких входять:

1.) збір доказів та написання позовної заяви 2500,00 грн.

2.) участь у судовому засіданні (з врахуванням витрат на дорогу) 2500,00 грн.

Загальна сума за надані послуги правничої допомоги відповідно до акту наданих послуг становить 5000,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.10.2020 року в справі №686/5064/20 та від 04.06.2021 року в справі №160/13273/19.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження понесених витрат у сумі 5000,00 гривень стороною позивача надано копію відомості на виплату готівки № 505 від 23 грудня 2022 року.

Окрім того, в матеріалах справи наявний попередній (орієнтований) розрахунок витрат зазначений у позовній заяві від 30 листопада 2022 року на суму 5000,00 грн.

75. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Визначаючись щодо обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має надати оцінку обґрунтованості розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в контексті пропорційності їх складності правовому супроводу справи та враховуючи зміст та обсяг наданих послуг.

76. Ч. 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути співмірним із рядом критеріїв, які визначені ч.4 цієї статі.

77. Згідно з ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

78. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

79. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна та інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

80. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказаний розмір витрат про надання правової допомоги є співмірним із складністю справи, часом витрачений адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг і виконаних робіт, тобто таким, що не суперечить вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу погоджений сторонами та документально підтверджений, тому наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі в сумі 5000 грн.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 611 ЦК України, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, будинок 54, , рахунок IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ МФО 380805) заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3572 (три тисячі п`ятсот сімдесят дві) гривні 82 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, будинок 54, , рахунок IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ МФО 380805) сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, будинок 54, , рахунок IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ МФО 380805) судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 28 грудня 2022 року.

Позивач: Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», місце знаходження: 46006, вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: М. В. Харлан