Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3978/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 84 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №278/3978/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_2 ,

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року до Житомирського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява із додатками ОСОБА_1 , яка подана через представника ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за р.№758 від 27 травня 2021 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» у сумі 20 498,39 грн.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала тим, що на підставі виконавчого напису від 27 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 21 липня 2021 року відкрито виконавче провадження №66172766 та вчиняються виконавчі дії щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку. Наголошено на тому, що незабезпечення позову може призвести до унеможливлення ефективного захисту інтересів ОСОБА_1 , оскільки ухвалення рішення про задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закриття виконавчого провадження.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року в забезпеченні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, через представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, як спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову в зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. Зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що у випадку оскарження у судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року в справі №752/20385/18, від 30 вересня 2020 року в справі №910/19113/19, від 30 листопада 2020 року в справі №910/217/20). Посилається на те, що позивач подала позов про визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що напис вчинено з порушенням строку та за відсутністю доказів безспірності заборгованості боржника.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що рішення суду першої інстанції від 02 лютого 2022 року не набрало законної сили, на рішення подана апеляційна скарга та суд першої інстанції розглянув спір формально, оскільки навіть не витребував від приватного нотаріуса документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, хоча клопотання з цього приводу ним заявлено було.

Інші учасники справи або їх представники до суду не з`явилися. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. спрямував до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Водночас просить ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства України.

Неявка сторін та інших учасників справи, зокрема представника АТ «Перший український міжнародний банк», належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга ст.372 ЦПК України). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що спосіб забезпечення позову, запропонований позивачем, шляхом зупинення дій виконавця за суттю є зупиненням виконання рішення (виконавчого напису), на підставі якого відкрито виконавче провадження та, задоволенням заяви про забезпечення позову буде прийнято рішення по суті позовних вимог, що не передбачено процесуальним законом.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої та другої ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Із виділених матеріалів убачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 27 травня 2021 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором від 24 вересня 2019 року №401, строк платежу за яким настав, в сумі 20 498,39 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 748,41 грн., простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом 4 920,31 грн., строкової заборгованості за тілом кредиту 14 220,94 грн., строкової заборгованості за процентами 608,73 грн. за період з 30 квітня 2020 року по 22 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов обґрунтовувала тим, що не погоджується з сумою заборгованості, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, оскільки нею проводилося часткове погашення за кредитним договором. Кредитна заборгованість не є безспірною.

Окрім того, на підставі виконавчого напису, що оскаржується у судовому порядку, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та вчиняються виконавчі дії щодо примусового виконання. За таких обставин можливе рішення суду про задоволення позову не зможе захистити її прав, за захистом яких вона звернулася із позовною заявою, оскільки за час розгляду справи виконавчий напис може бути виконаний в примусовому порядку, а тому слід запобігти ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення у разі задоволення позову та забезпечити позов у спосіб прямо перебачений чинним законодавством.

Відповідно до п.6 частини першої ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа в порядку ст.150 ЦПК України визначено як вид забезпечення позову та відноситься до компетенції суду, а порядок зупинення виконавчого провадження відноситься до повноважень державного (приватного) виконавця згідно з Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є самостійним видом забезпечення позову, а тому безпідставно розцінювати спеціальний вид забезпечення позову, як вирішення спору по суті, коли заявлена вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тобто оскаржується боржником виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса) у судовому порядку.

Отже, суд першої інстанції помилково ототожнив поняття "зупинення стягнення на підставі виконавчого документа" та "зупинення виконавчого провадження".

Окрім того, забезпечення позову має тимчасовий характер та є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно.

За таких обставин, захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки до вирішення спору до суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Отже, спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. Крім того, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

21 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження №66172766 із примусового виконання виконавчого напису №758, виданого 27 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 20 748,39 грн. (кредитна заборгованість 20 498,39 грн. + плата за вчинення виконавчого напису 250 грн). Отже, ОСОБА_1 надані докази примусового виконання за виконавчим написом, який оскаржується боржником в судовому порядку.

За наведених обставин, застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку, є адекватним та співмірними способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У разі задоволення позову на будь-якій стадії розгляду справи вжиття такого виду забезпечення позову захистить законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно. Даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачу та не порушує права третіх осіб, які не є учасниками справи.

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист позивача, яка звернулася за захистом до суду.

Враховуючи, що 21 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого 27 травня 2021 року приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Перший українськи міжнародний банк» боргу в сум 20 748,39 грн., а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства та кредитна заборгованість не є безспірною, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову на будь-якій стадії розгляду справи), за захистом яких вона звернулася до суду. Застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову та не є тотожним вирішенню спору по суті.

Отже, відповідно до положень ст.376 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольняє, оскільки наявні передбачені законом підстави для застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку та рішення суду законної сили не набуло, а забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 27 травня 2021 року за р.№758 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» у сумі 20 498,39 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: