Дата документу 05.12.2022Справа № 2-2763/11
Провадження № 6/554/200/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Петрова Н.М., розглянувши матеріали подання в.о.начальника Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2022 року до Октябрського районного суду м.Полтави звернувся Салтівський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) в особі в.о. начальника Романінець Р. з поданням про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави 08.11.2022 вищевказане подання залишено без руху та зазначено, що заявнику необхідно у десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали усунути указані недоліки, а саме: надати повноваження в.о. начальника Романінець Р. з правом підпису відповідних документів, надати докази направлення учасникам справи копії подання з додатками до нього, вказати підстави для видачі дубліката виконавчого листа, надати докази сплати судового збору або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору.

Копія вказаної ухвали суду направлена на електронну адресу представника заявника, зазначену в поданні, яка отримана ним 08.11.2022 о 15.49 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яке міститься у матеріалах справи.

Станом на 05 грудня 2022 недоліки, зазначені в ухвалі суду від 08.11.2022 не усунуто, будь-яких документів на виконання ухвали суду не надходило.

Згідно ч.4ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки заявник у зазначений в ухвалі строк не усунув недоліки заяви, її слід вважати неподаною і повернути заявнику.

Повернення подання не перешкоджає повторному зверненню з аналогічним поданням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 260, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання в.о. начальника Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про видачу дубліката виконавчого листа - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення подання не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати перешкоди, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Петрова