Справа № 367/3804/19
Провадження №2/367/768/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, трьох відсотків річних, пені та інфляційного збільшення боргу,-

в с т а н о в и в :

13.05.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, трьох відсотків річних, пені та інфляційного збільшення боргу. В позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути із ПрАТ СК «Галицька» на її користь страхові відшкодування, 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу в сумі 124 510 грн. 86 коп.; стягнути із ОСОБА_2 на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика в сумі 26 938 грн. 75 коп.; вирішити питання про розподіл судових витрат.

16.10.2019 до суду надійшла заява про зміну розміру позовних вимог (зменшення/збільшення), в якій представник позивача просить суд стягнути із ПрАт СК «Галицька» на користь позивача страхове відшкодування, 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу в сумі 101 806 грн. 93 коп.; стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ в сумі 55 778 грн. 98 коп.; вирішити питання про розподіл додаткових витрат позивача та стягнути з ПрАТ СК «Галицька» та ОСОБА_2 на користь позивача 1 500 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження; вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути із відповідачів 11 500 грн. у відшкодування судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу та 1 575, 86 грн. - судового збору.

Позовна заява обгрунтована тим, 07 травня 2018 року ОСОБА_2 близько 17 години 45 хвилин у м. Буча по вул. Вишневій, керуючи автомобілем CHERY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи Правила дорожнього руху, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.07.2018, дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм CHERY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , Правил дорожнього руху. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 72/49.12.18 від 20.12.2018, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає: 71 159 грн. 77 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ без урахування зносу складає: 126 938 грн. 75 коп. Ринкова вартість КТЗ до пошкодження складає: 358 696 грн. 89 коп. Позивачем були понесені додаткові витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 грн. Цивільно-правові відповідальність водія транспортного засобу CHERY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК/8340980 в ПрАт СК «Галицька», тому позивач 27 червня 2018 року, звернулася з заявою про страхове відшкодування, в якій просила відшкодувати витрати, пов`язані з пошкодженням автомобіля. Однак, з боку ПрАТ СК «Галицька» не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Позивач вказує, що оскільки ПрАТ СК «Галицька» не відшкодував позивачу страхове відшкодування, то 3 % річних та інфляційне збільшення боргу повинно обраховуватися, починаючи з 08.11.2018 - 91 день з дня отримання заяви про страхове відшкодування (09.08.2018) по 20.11.2019. Розрахунок стягнення неустойки (пені) має обраховуватися, починаючи з 08.11.2018 по 08.11.2019, розпочинаючи з 91 дня від отримання заяви на виплату та у межах строку позовної давності (рік) та надає розрахунок пені та 3 % річних. Представник позивача надає розрахунок коштів, що підлягають стягненню із відповідачів.

12.12.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що позов є необгрунтованим та безпідставним. Зазначає, що відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 72/49.12.18 від 20.12.2018 вартість матеріального збитку складає 71 159 грн. 77 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , була застрахована в ПАТ Страхова компанія «Галицька» відповідно до Полісу № АК/8340980 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. На підставі цього, ПАТ Страхова компанія «Галицька» повинно бути сплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 71 159 грн. 77 коп. З приводу стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 26 938 грн. 75 коп., представник відповідача зазначає, що позивачкою доказів розміру понесених витрат на ремонт автомобіля до позову не додано. Таким чином, вимагати розмір фактичних витрат сторона не має права, а розмір відшкодування не може перевищувати розмір оціненої шкоди, яка складає 71 159 грн. 77 коп. та не перевищує ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду майну - 100 000 грн. Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (МТСБУ) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У зв`язку з чим представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 12 000 грн.

11.08.2021 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких він вказує, що посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено розмір понесених витрат на ремонт автомобіля, є безпідставними, оскільки визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092. При цьому, вказує, що законом не вимагається надавати докази понесених витрат на ремонт автомобіля - акт виконаних робіт, закон передбачає надавати звіт про оцінку майна, тому заперечення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в цій частині хибні.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі та участі позивача.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутність та без участі відповідача, відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання відповідач ПрАТ Страхова компанія «Галицька» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи № 367/3804/19, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Із постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27 липня 2018 року вбачається, що 07.05.2018 близько 17 год. 45 хв. в м. Бучі по вул. Вишневій, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Сhery», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечну відстань руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цього відбулося ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. У зв`язку з чим, постановлено визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП.

27.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ СК «Галицька» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, 09.08.2018 - із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до копії листа від 22.12.2018 № 13134/13-12, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг розглянула скаргу ОСОБА_1 від 09.11.2018 щодо врегулювання відносин з Приватним акціонерним товариством «Галицька». За результатами перевірки отриманих документів від ПРАТ «Галицька» на вимогу Нацкомфінпослуг, виявлено ознаки порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг щодо нездійснення виплати страхового відшкодування у строк, встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Із копії листа № 7110/13-12 від 04.04.2019 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на лист ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вбачається, що за результатами розгляду наданих ПрАТ СК «Галицька» документів Нацкомфінпослуг складено акт про правопорушення, вчинені ПрАТ СК «Галицька» на ринку фінансових послуг, щодо не виплати страхового відшкодування у строк, встановлений Законом, в якому зафіксовано порушення із справою позивача. За результатами розгляду зазначеного акту Нацкомфінпослуг застосовано до ПрАТ СК «Галицька» захід впливу у вигляді розпорядження № 84 від 17.01.2019, відповідно до якого ПрАТ СК «Галицька» зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 07.02.2019. Вимоги розпорядження від 17.01.2019 № 84 у визначений в ньому термін ПрАТ СК «Галицька» не виконано. На підставі вищевикладеного та керуючись пунктом 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424, Нацкомфінпослуг застосовано до ПрАТ СК «Галицька» захід впливу у вигляді постанови про накладення штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг. Станом на 03.04.2019 порушення законодавства про фінансові послуги, що виявлені за Вашим зверненням, ПрАТ СК «Галицька» не усунено.

Відповідно до звіту № 72/49.12.18 про оцінку вартості матеріального збитку від 20.12.2018 (КТЗ: Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), ринкова вартість КТЗ до пошкодження: 358 696 грн. 89 коп.; значення коефіцієнту фізичного зносу - 0, 5391, вартість відновлювального ремонту КТЗ - 126 938 грн. 75 коп. Вартість матеріального збитку - 71 159 грн. 77 коп., в тому числі ПДВ - 10 069 грн. 80 коп.

Із наданої роздруківки вбачається, що ПрАТ СК «Галицька» є страховиком легкового автомобіля Chery Amulet, державний номер НОМЕР_1 , згідно полісу № АК8340980, діючого станом на 07.05.2018.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), яка прийнята після подання касаційної скарги у розглядуваній справі та підлягає врахуванню відповідно до положень частини третьої статті 400 ЦПК України.

Розмір збитків, завданих пошкодженням автомобіля Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , підтверджений звітом про оцінку від 20.12.2018 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку складає 71 159 грн. 77 коп., вартість відновлювального ремонту КТЗ 126 938 грн. 75 коп.

Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Встановлено, що відповідачем ПрАТ Страховою компанією «Галицька» після отримання від позивача повідомлення про настання страхового випадку та заяви про виплату страхового відшкодування не було здійснено виплати. Таким чином, у ПрАТ Страхова компанія «Галицька» виник обов`язок виплати позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 72/49.12.18 від 20.12.2018, вартість відновлювального ремонту з урахування зносу автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 71 159 грн. 77 коп., то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «Галицька» вартості відновлювального ремонту з урахування зносу автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 71 159 грн. 77 коп.

Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що 09.08.2018 позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до ПрАТ СК «Галицька» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 07.11.2018, а отже з 08.11.2018 має нараховуватись пеня.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, пеня за прострочення виконання зобов`язання з 08.11.2018 на 08.11.2019 складає 24 893, 97 грн. Вказаний розрахунок є вірним та сторонами у справі не оспорювався. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ПрАТ СК «Галицька» на користь позивача пені в сумі 2 443,45 грн.

Позивач також просила стягнути з ПрАТ СК «Галицька» 3% річних в сумі 2 205 грн. грн. та інфляційне збільшення боргу в сумі 3 548 грн. 19 коп., на що слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з тим, що судом встановлений факт прострочення виконання своїх зобов`язань ПрАТ СК «Галицька» перед позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 2 205 грн. та інфляційне збільшення боргу в сумі 3 548 грн. 19 коп., при цьому, слід зазначити, що наданий позивачем розрахунок вказаних вище штрафних санкцій перевірений судом та є арифметично вірним.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує розмір страхового відшкодування, яке має бути виплачене позивачу, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням, яке підлягає отриманню.

Одночасно, суд вважає правильним стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 55 778 грн. 98 коп. (різницю між загальною вартістю відновлювального ремонту (126 938 грн. 75 коп. та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ (71 559 грн. 77 коп.).

Одночасно, суд не враховує посилання представника відповідача у поданому відзиві на те, що позивачем не долучено доказів понесених позивачкою витрат на ремонт автомобіля, оскільки позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Позивачем надано докази на підтвердження завданих їй збитків, у вигляді витрат, які вона мусить зробити для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту) у розмірі 126 938 грн. 75 коп., а відповідачем вказаний розмір збитків не спростовано.

Одночасно, позивач просить стягнути із відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 500 грн.

Суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

Стаття 137 ЦПК України детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста).

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер, договір про надання правової допомоги від 13.03.2019, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 13.03.2019 р., додаток № 1 до Договору № б/н від 13.03.2019 стосовно вартості юридичних (правових) послуг адвоката, копію рахунку фактичних витрат з надання правової допомоги ОСОБА_4 на загальну суму 11 500 грн. від 10.09.2019, квитанцію № 1 від 10.09.2019 щодо сплати гонорару відповідно до рахунку від 10.09.2019 на суму 11 500 грн.

Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договором про надання правової допомоги від 13.03.2019 встановлено, що гонорар визначається за домовленістю. Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 13.0.2019 сторони узгодили, що гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цієї Додаткової угоди. Із додатка № 1 до Договору від 13.03.2019 та додаткової угоди № 1 від 10.09.2019, визначено вартість юридичних (правових) послуг адвоката.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Дослідивши подані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката позивача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 514 грн. 50 коп.

Крім того, позивач зазнав витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження, що підтверджується копією квитанції до прибуткового ордеру № 72/49.12.18 від 20.12.2018.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 18, 76-77, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, трьох відсотків річних, пені та інфляційного збільшення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ПрАТ СК «Галицька» (, адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) страхове відшкодування, 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу в сумі 101 806 (сто одна тисяча вісімсот шість) гривень 93 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) різницю між фактичним розміром шкоди вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ в сумі 55 778 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 98 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, витрати, пов`язані із проведенням автоварознавчого дослідження у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 787 (сімсот вісімдесят сім) гривень 95 коп.

Стягнути із ПрАТ СК «Галицька» (, адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, витрати, пов`язані із проведенням автоварознавчого дослідження у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 787 (сімсот вісімдесят сім) гривень 95 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук