Справа № 336/2558/21
Пр. № 2-др/336/35/2022

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
1 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Щасливої О.В.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Шевченківського районного суду від 13.05.2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за № 2010, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості за кредитним договором № Р29.275.70451 від 29.11.2016 року на загальну суму 45 113,05 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1345,80 грн.

20 серпня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Працевитого Г.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат.

В заяві зазначено, що позивачем разом з позовною заявою подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого позивач очікує, що витрати з отримання професійної правничої допомоги будуть обчислюватися сумою в 12022 грн., яка складається з 3000 грн. вартості складання позовної заяви та 9022 грн. гонорару за ведення справи в суді з розрахунку 20 % від суми, зазначеної у виконавчому написі. 12 серпня 2021 року між адвокатом та клієнтом було підписано акт та клієнтові вручено рахунок на суму 12022 грн., який оплачений ОСОБА_1 . Копію рішення представник позивача отримав в суді на підставі його заяви 16 серпня 2021 року, і так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику учасників, встановлений частиною 8 ст. 141 ЦПК України строк надання доказів сплати судових витрат не пропущений. У зв`язку з викладеним представник позивача просить покласти вказані витрати на відповідача.

В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України учасники справи в судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не викликались.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалення додаткового рішення внормовано статтею 270 ЦПК України, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як випливає із змісту ст. 265 ЦПК України, яка регламентує вимоги до змісту рішення, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Право на професійну правничу допомогу, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, гарантовано статтею 59 Конституції України.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Однією з засад цивільного судочинства в силу ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом частини 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), а докази витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заяву про розподіл судових витрат заявником подано одночасно зі зверненням до суду з позовом. Докази витрат зі сплати професійної правничої допомоги були надані суду 20 серпня 2021 року (а. с. 75-82).

Як випливає з заяви представника, копію рішення суду та виконавчий лист ним отримані 16 серпня 2021 року (а. с. 67).

Іншої інформації про отримання копії рішення її учасниками матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, а також того, що рішення ухвалено в порядку спрощеного провадження без виклику учасників, що означає необізнаність заздалегідь сторін та інших учасників справи про дату винесення рішення, суд вважає, що встановлений частиною 8 ст. 141 ЦПК України строк представником не пропущений, тому підстав для застосування наслідків пропущення цього строку, що полягають в залишенні заяви без розгляду, немає.

Представником до заяви про стягнення витрат з отримання допомоги адвоката додано копії договору про надання правової допомоги № від 09.03.2021 року між адвокатським бюро «Юрконсалт» в особі керуючого бюро адвоката Працевитого Г.О. та Івановим О.С., предметом якого є, в тому числі, надання адвокатом правової допомоги, пов`язаної з захистом та відновленням порушених прав та інтересів в судах України, акт від 12.08.2021 року приймання-передачі наданих послуг до договору від 09.03.2021 року, рахунок-фактуру на вказану суму, ордер на надання правничої (правової) допомоги (а. с 80-82).

Розмір понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги в частині вартості складання позовної заяви відповідає наведеним в частині 4 статті 137 ЦПК України чинникам.

У зв`язку з викладеним суд вважає доведеною цю суму видатків на отримання професійної правничої допомоги.

Разом з тим суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат, які утворюють гонорар за ведення справи в суді, оскільки цей вид видатків припускає безпосередню участь представника в судових засіданнях. Між тим вказана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (ухвала на а. с. 44), що виключає можливість ведення справи в суді.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Ухвалити додаткове рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, к. 301) на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати з отримання професійної правничої допомоги в сумі 3000 грн.

Решту вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складений 11 липня 2022 року.

Суддя О.В. Щаслива