ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1134/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В, за участю секретаря судового засідання Петренко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», в якому просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 20827, вчинений 3 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичам щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 106 050,21 грн.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь позивача 646,62 грн., які було стягнуто згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не укладав в письмовій формі будь-які нотаріально посвідчені договори про надання кредиту (позики); виконавчий напис був вчинений на підставі нормативних актів, які на час вчинення нотаріальної дії на підставі рішень адміністративних судів втратили чинність, а тому нормами законодавства, які визначають перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, не передбачено можливості вчинення виконавчого напису нотаріусами на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені; відповідач не пред`являв вимоги до позивача про погашення заборгованості і позивач не визнає заборгованості перед відповідачем. Як зазначає позивач, внаслідок таких дій відповідача та приватного нотаріуса приватним виконавцем вчиняються відповідні виконавчі дії.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 1 червня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

11 жовтня 2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/10262/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду по суті на 30 листопада 2021 року; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відкладено розгляд справи на 27 січня 2022 року, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. належними чином засвідчену копію виконавчого напису № 20827, виданого 3 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості у розмірі 106050,21 грн.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Треті особи у судові засідання також не з`явилися, пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подали.

Позивач у поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність.

Як визначено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 31 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладено кредитний договір у формі заяви, відповідно до умов якої позивач акцептувала публічну пропозицію на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» і якою передбачено надання банком кредиту шляхом встановлення відновлювальною кредитної лінії з лімітом в межах 75000 грн.

3 лютого 2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 20827 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 630023382 від 31 серпня 2013 року, укладеним з АТ «Аьлфа-банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості у розмірі 105400,21 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн.

18 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64562708 з примусового виконання виконавчого напису №20827, виданого 3 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 106 050,21 грн.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Норми статті 88 цього Закону встановлюють, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

Як слідує з Додатку 1-1 до Договору відступлення права вимоги № 16-01/19-1 від 16 січня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором 630023382, сума за основною заборгованістю - 24 187,41 грн.; сума заборгованості за процентами та комісіями за кредитом - 0,00 грн., пеня/штраф/неустойка - 20124,49 грн. Водночас, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, сума заборгованості, на яку звернуто стягнення, складається з сум заборгованості за кредитом у розмірі 48 374,82 грн., за комісією у сумі 4 015,02 грн., за відсотками за користування кредитом у сумі 32 885,88 грн. та штрафами і пенями у сумі 20 124,49 грн., що перевищує суми, які були відступлені відповідачеві за договором факторингу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.032017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом встановлено, що кредитний договір від 13 серпня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено у простій письмовій формі, а отже, вчиняючи 3 лютого 2021 виконавчий напис № 20827, приватний нотаріус Горай О.С. безпідставно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною.

Зазначене вище дає підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису № 1315 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Враховуючи порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим доводам позивача, викладеним у позовній заяві.

Також судом встановлено, що на виконання виконавчого напису нотаріуса № 20827 виданого 3 лютого 2021 року, з ОСОБА_1 у квітні 2021 року було стягнуто 646,62 грн., що підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплат ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» згідно з виконавчим провадження № 64562708 за постановою від 25 березня 2021 року, які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з п.3 ч.3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-цта від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Оскільки підстава набуття ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів відпала у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 646,62 грн., стягнуті у виконавчому провадженні №64562708 за виконавчим написом № 20827 від 3 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви у сумі 1816 гривень.

Керуючись статтями 2, 12, 76-82, 89, 95, 141, 206, 258, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20827, вчинений 3 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 106050,21 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 646,62 грн., стягнуті у виконавчому провадженні № 64562708 згідно з постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б, ).

Третя особа-1: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. В.Бердичівська, буд. 35).

Третя особа-2: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Мельник Юрій Анатолійович (02094, м. Київ, вул. Ю.Поправки, буд.6, оф. 16).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 серпня 2022 року

Суддя О.В. Якусик