Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., представника відповідача Журавської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» - звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року в розмірі 37341,77 гривень. В зв`язку з невиконанням обов`язків по оплаті за отримані комунальні послуги, відповідно до чинного законодавства, просили також стягнути нараховані: інфляційні втрати 10400,30 гривень та 3% річних 3621,20 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Ухвалою від 14.01.2022 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.03.2022 представник відповідача адвокат Журавська М.В. заявила клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримання ухвали суду про відкриття провадження.

15.06.2022 представником відповідача адвокатом Журавською М.В. подано відзив на позовну заяву, зазначає, що між сторонами відсутній договір про надання послуг, ОСОБА_1 фактично не отримувала послуги з централізованого опалення, не проживала в спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тому підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спірною адресою у позивача відсутні. Крім того при зверненні до суду АТ «Криворізька теплоцентраль» просить стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021. Щодо зазначеного періоду, зазначила, що позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, встановлений ст.256,257 ЦК України, тому просила застосувати позовну давність до позовних вимог за період з 01.10.2014 по 15.12.2018 та відмовити щодо стягнення заборгованості у розмірі 21249,00 грн., а також інфляційних втрат та 3% річних за зазначений період. Також просить, враховуючи норми статті 267,435 ЦПК України розстрочити виконанні рішення суду про стягнення боргу з 16.12.2018 по 31.10.2021 за спожиті послуги з централізованого опалення, що становить: основний борг -15 912,27 грн., інфляційні втрати -1847,58 грн. та 3% річних -714,91 грн., всього 18 475,26 грн., на 12 місяців з щомісячною виплатою в розмірі 1539,60 грн.

30.06.2022 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» надав відповідь на відзив, зазначивши, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тому відповідно до вимог ст.319,322 ЦК України, несе відповідальність по утриманню майна. Щодо позиції відповідача до позовної давності, зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 проводилась часткова сплата основного боргу, таким чином перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. В червні 2020 ОСОБА_1 проведена оплата у розмірі 528,38 грн. при нарахуванні позивачем за вказаний період 0,00 грн. Тому просить залишити без задоволення вимоги відповідача викладені у відзові.

04.07.2022 представник відповідача адвоката Жураська М.Вю подала заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що ОСОБА_1 сплачувала частково поточні платежі які нараховувались щомісячно, без врахування загальної заборгованості за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року. Щодо проведеної оплати в червні 2020 року, у розмірі 528,38 грн., то вказаний платіж був сплачений за нарахування позивачем в квітні 2020 року на суму 528,38 грн., адже час така сума була нарахована позивачем за квітень 2020 року. Позивачем щомісячно нараховується плата за отриману послугу, відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Позивач звернувся до суду з позовом 16 грудня 2021 року, тобто після спливу позовної давності, щодо місячних платежів по грудень 2018 року включно.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судовому засіданні Представник відповідача адвокат Журавська М.В. просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності, не заперечувала проти стягнення заборгованості за період з 16.12.2018 по 31.10.2021. Просила розстрочити виконання рішення про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних на один рік зі сплатою рівними частинами в сумі 1539,60 грн.

Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, надає населенню м.Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2022 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі договору дарування від 13.06.2007.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на який відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.

АТ «Криворізька теплоцентраль» в опалювальний сезон поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, установлених діючим законодавством. Позивачем, виконувалися обов`язки, постійно поставляв відповідачу теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а відповідач оплату за отримані послуги в повному обсязі не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.10.2014 по 31.10.2021 року в розмірі 37341,77 гривень.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року №630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з централізованого опалення, заборгованість станом на 01.10.202 року складає 37 341 гривень 77 копійок (а.с.5).

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

В той же час, суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 просила суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин.

Так, відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України, якою встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» передбачає форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримання захисту за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Отже, до позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 згідно зі ст. 257 ЦК України, встановлено позовну давність тривалістю у три роки.

Вимогами ч.ч.4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Так, АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулись з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення 17 грудня 2021 року, а тому трьохрічний строк відраховується за три роки до пред`явлення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 16 грудня 2018 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 15912,77 грн.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 15912,77 гривень, інфляційні витрати в розмірі 1847,58 грн., три відсотки річних в розмірі 714,91 грн., а всього 18475,26 грн.

З наданим представником відповідача адвокатом Журавською М.В. розрахунком суми заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних суд погоджується. Позивачем не надано заперечення на вказаний розрахунок.

Враховуючи, що цивільне судочинство згідно з ч. ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суми боргу в межах строку позовної давності.

Щодо вимоги відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає, що питання про відстрочку або розстрочку виконання може вирішуватися судом у порядку статті 267 ЦПК України або після відкриття виконавчого провадження.

Суд, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, у кожній конкретній справі з врахуванням всіх особливостей ситуації, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

На обґрунтування своєї позиції відповідач зазначила, що втратила роботу, отримує допомогу по безробіттю, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нестабільна економічна ситуація в Україні, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та ведення воєнного стану на території України з 24.02.2022, не дає їй можливості знайти роботу, тому виконання рішення одразу в повному обсязі поставить її в дуже скрутне матеріальне становище та завдасть шкоди її сім`ї.

Суд вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим, оскільки відповідачем не наведено доводів та не надано конкретних доказів наявності в сім`ї виняткових обставин, які б дозволили суду задовольнити заяву про розстрочку виконання судового рішення. Незадовільний майновий стан, наявність на утриманні дитини не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 816,55 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,81, 263-265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 16.12.2018 по 31.10.2021 в сумі 15912,77 гривень, інфляційні втрати 1847,58 гривень, 3% річних 714,91 гривень, всього 18475,26 гривень (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 26 копійок) та судовий збір у розмірі 816,55 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», юридична адреса: 50014, м.Кривий Ріг, вул.Електрична,1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено та підписано 23.09.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак