Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/3092/21

номер провадження 2/695/386/22

21 грудня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків у порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 » звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків у порядку регресу.

Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 16.09.2020 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_4 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб марки Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 . 02 жовтня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , автомобілів «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 - під керуванням водія ОСОБА_5 , Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Ореl», д.н.з. НОМЕР_4 - під керуванням ОСОБА_7 . У результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2020 року по справі №695/2472/20. Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із зверненням власника транспортного засобу Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 із заявою про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком та виплатило страхове відшкодування у розмірі 176430,00 грн. на підставі страхового акта. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «CK «ВУСО» склав 176430,00 грн. і ПрАТ CK «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Транспортний засіб, яким керував Відповідач-1, на момент ДТП був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №АО/2522364 у розмірі 127400,00 грн. Страхувальником транспортного засобу «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 згідно Полісу №АО/2522364 є Відповідач-2.

Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» склала - 49030, 00 грн. Право регресної вимоги в даному розмірі виникло в ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування.

22.03.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким остання отримала право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №164070320. Таким чином, позивач стверджує, що до нього перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачів вищевказаної суми збитків, тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь збитки в порядку регресу у розмірі 49030,00 грн, а також 955,67 грн. судового збору та 11863,80 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.11.2021 р. відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24.02.2022 р. представник позивача адвокат Мазуренко С.С. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути відшкодування шкоди та понесених судових витрат лише з винного водія відповідача ОСОБА_2 .

У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від відповідачів на адресу суду відзиви на позовну заяву не надходили.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилися без поважних причин, не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2020 року по справі №695/2472/20, яка набрала законної сили 27.11.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 , 02.10.2020 року о 19 год. 15 хв. на 104 км + 600 м автодороги Бориспіль-Запоріжжя, керуючи автомобілем ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_3 , автомобілем Ravon, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем Ореl, д.н.з. НОМЕР_4 , які стояли в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 свою вину в ДТП визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

16.09.2020 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 (надалі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №-17-03, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.

У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

ОСОБА_4 - власник автомобіля Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування.

Співробітниками ПрАТ «СК«ВУСО» 08.10.2020 року було здійснено огляд автомобіля Ravon R4, д.н.з. НОМЕР_1 та складено акт (протокол) огляду ТЗ - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень, копії яких додані до матеріалів справи.

Факт ДТП визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується копією Страхового акту №2064549-1 від 03.12.2020 року. Згідно страхового акту сума страхового відшкодування ОСОБА_4 становить 176430,00 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» було перераховано ОСОБА_8 страхове відшкодування в розмірі 176430,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №35981 від 03.12.2020 року.

На момент вчинення ДТП транспортний засіб ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АО/2522364 в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

04.12.2020 р. ПрАТ «СК «ВУСО» подало до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву №8643 на виплату страхового відшкодування на суму 176430,00 грн. (загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО»), копія якої наявна в справі.

Згідно копії платіжного доручення №ЗР129973 від 18.12.2020 р. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» виплату страхового відшкодування згідно Полісу №АО/2522364 у розмірі 127400, 00 грн. з вирахуванням розміру франшизи.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Також ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту з вирахуванням розміру франшизи.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

22.03.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №-17-03.

Судом встановлено, що страхова виплата ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (127400,00 грн.) не покрила фактичний розмір завданої шкоди ПрАТ «СК «ВУСО» (176430,00 грн). Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової становить 49030,00 грн.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 49030,00 грн. виникло в ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування 03.12.2020 року

Оскільки вищевказана ДТП сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , що встановлено постановою суду, то саме він зобов`язаний відшкодувати в регресному порядку заподіяні збитки в розмірі 49030,00 грн., право на отримання яких виникло в позивача на підставі договору про відступлення права вимоги.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно квитанції про сплату №14902 позивачем сплачено судовий збір за даним позовом в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 11863,80 грн., про стягнення яких заявлено позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2021 року між адвокатським об`єднанням «Правовий горизонт» в особі керівника - адвоката Мазурнека С.С. та ФОП « ОСОБА_1 » укладено договір №17 про надання правової (правничої) допомоги. У додатковій угоді№2 від 18.05.2021 р. Акті приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17 від 10.02.2021 р. деталізовано перелік та вартість наданих послуг на загальну суму 11863,80 грн. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 18.05.2021 р. ФОП ОСОБА_1 сплатила адвокатському об`єднанню «Правовий горизонт» за надані послуги по вищевказаному договору та Акту приймання-передачі 11863,80,00 грн.

Відповідачем не ставилося питання щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, тому суд бере до уваги документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу та вважає за необхідне стягнути їх з відповідача ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків у порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » завдані збитки в порядку регресу в розмірі 49030 (сорок дев`ять тисяч тридцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. та 11863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 80 коп. витрат на правову (правничу) допомогу.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя М.Ю. Степченко