Справа № 571/1111/22
Провадження № 2/571/233/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

в с т а н о в и в:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 164 453,06 гривні, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16 квітня 2018 року на автодорозі Борове-Рокитне-Вежиця сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок події, а саме: важку відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, внутрішньо-черепну гематому, вдавлений перелом кісток склепіння черепа, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження Рокитнівським відділенням Сарненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області від 18.05.2019.

У зв`язку з чим, 24.04.2019 до МТСБУ звернувся представник потерпілої особи із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ здійснило регламентні виплати у розмірі 67 014,00 гривень у зв`язку із стійкою втратою працездатності та у розмірі 97 439,06 гривень у зв`язку із понесеними витратами на лікування. Загальний розмір регламентної виплати складає 164 453,06 гривень.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія Opel Vectra реєстраційний номер НОМЕР_2 не була застрахована.

З метою недопущення подання безпідставного позову, МТСБУ направило на адресу відповідача лист з вих.№3.1-05/20534 від 02.07.2019, яким висловило прохання повідомити про наявність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на автомобіль Opel Vectra реєстраційний номер НОМЕР_2 та у випадку наявності, надати фотокопію поліса. Відповідь із запитуваними документами на адресу МТСБУ не надходила.

28 лютого 2020 року МТСБУ направило відповідачу лист з вих.№3.1-02/7073, яким повідомлено останньому, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 164 453,06 гривні та запропоновано компенсувати кошти у добровільному порядку, зокрема шляхом реструктуризації боргу.

18 серпня 2020 року представником МТСБУ повторно було направлено вимогу про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, проте усі вищезгадані документи залишились без реагування.

Посилаючись на норми статей 1187, 1191 ЦК України, ст.21,22, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просили стягнути ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 164 453,06 гривень та 2 481,00 грн. судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору.

Ухвалою суду від 16.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначалось на 03 листопада 2022 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання долученого до позовної заяви просили розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та пояснив, що 16 квітня 2018 року мало місце ДТП, яка відбулася внаслідок зіткнення автомобіля марки Opel та мотоцикла марки Bird. В результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. За кермом автомобіля перебував він. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження. Після проведення розслідування, кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак злочину. Не дивлячись на те, що його було визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, під час досудового розслідування він, виходячи із своїх моральних принципів, допоміг потерпілому ОСОБА_2 грошима та передав йому на лікування кошти в сумі 120 000 грн., про що потерпілий підтвердив у своїх показах під час досудового розслідування, що відображено в постанові про закриття кримінального провадження від 18.05.2019, яка потерпілим ОСОБА_2 не оскаржувалася.

Боргових розписок від потерпілого про факт передачі йому коштів він не відбирав, оскільки не вважав це позикою чи якимось іншим видом його зобов`язання перед потерпілим. Разом з тим він не міг навіть передбачити, що останній звернеться до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків, оскільки він йому і так допоміг.

Більш того, потерпілий ОСОБА_2 в своїй заяві до МТСБУ «приховав» той факт, що жодних розрахунків між ними не відбувалося.

Звертає увагу, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження, яка міститься в матеріалах цивільної справи зазначено, що саме потерпілий ОСОБА_2 грубо порушив правила дорожнього руху, розуміючи всю небезпеку своїх дій, в нічний час вийшов на ділянку проїжджої частини та сів на мотоцикл, який також був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, з яким власне і відбулося зіткнення. Якби потерпілий цього не зробив, то й не сталося б таких результатів, тобто саме дії потерпілого призвели до таких наслідків.

Вважає, що в даному випадку МТСБУ взагалі це повинно було здійснювати регламентну виплату потерпілому ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_3 дав показання, що був свідком вказаної ДТП, оскільки в той час знаходився у автомобілі ОСОБА_1 .. Потерпілий ОСОБА_4 був пасажиром мотоцикла з яким зіткнувся ОСОБА_5 .. Після ДТП разом з ОСОБА_6 їздив до потерпілого в лікарню. У його присутності ОСОБА_7 передавав батьку потерпілого грошові кошти за придбані ліки, також за наданим списком купував ліки потерпілому.

Заслухавши пояснення відповідача, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Встановлено, що 16 квітня 2018 року близько 01 години на автодорозі Борове-Рокитне-Вежиця на відстані близько 4 км від с.Дроздинь, Рокитнівського району Рівненської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Переходичі, який керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», на іноземній реєстрації НОМЕР_3 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 був доставлений в Рокитнівську ЦРЛ із діагнозом: важка відкрита черпно-мозкова травма, забій головного мозку, внутрішньо-черепна гематома, вдавлений перелом кісток склепіння черепа. Транспортний засіб доставлений в Рокитнівське ВП.

16 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до ЄРДР під №0000190 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування провадження.

Постановою слідчого СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області Дудара Д.В. кримінальне провадження №0000190 від 16.04.2018 закрито за відсутністю в діях водія автомобіля «Opel Vectra», 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У постанові слідчий посилається на висновок експерта №3.1-34/19 від 05.04.2019, згідно якого в даній дорожній обстановці, з моменту виникнення перешкоди для руху, водій автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикл «QINGQI» (Bird) чорного кольору без реєстраційного номерного знаку та пішохода ОСОБА_2 .. При заданому комплексі вихідних даних в діях водія автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п.12.2,12.3,12.6ґ Правил дорожнього руху не вбачається. При заданому комплексі вихідних даних дії водія мотоцикла «QINGQI» (Bird) чорного кольору без реєстраційного номерного знаку ОСОБА_8 не відповідають вимогам п.п.15.11,15.14 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того досудовим розслідуванням було встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла не керував ним, а пішохід ОСОБА_2 самостійно сів на припаркований мотоцикл ОСОБА_8 та не переконався, що це буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху (а.с.7-21).

Отже, як встановлено досудовим розслідуванням, дорожньо-транспорта пригода трапилася з вини водія мотоцикла ОСОБА_8 , будь-які інші особи, обставини чи фактори на виникнення даної події не вплинули.

24 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» звернулося до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою в інтересах ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування. Відшкодування в загальному розмірі 195 614,00 грн. в межах страхового ліміту, просили здійснити шляхом перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 .. З яких, 128 600,00 грн. відшкодування витрат на лікування ст.24.1 Закону та 67 014,00 грн. відшкодування пов`язане з стійкою втратою працездатності ст.26 Закону (а.с.22-23).

Згідно довідки №1 від 01.07.2019 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ ОСОБА_2 як особі, яка має право на відшкодування шкоди нароховано 67 014,00 гривень (а.с.101).

Наказом №8788 від 03.09.2019 МТСБУ, відповідно до статті 41 Закону України «Про обв`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV, приймаючи до уваги довідку №1 від 01.07.2019 про розмір відшкодування шкоди та документи надані по справі МТСБУ наказано фінансовому управлінню сплатити на рахунок ОСОБА_2 67 014,00 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.100).

Відповідно до платіжного доручення №1152267 від 04.09.2019 «МТСБУ» перерахувало на рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України», призначення платежу: виплата по справі №58651, згідно наказу №8788 від 03.09.2019, ОСОБА_2 (а.с.102).

Згідно довідки №2 від 31.01.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ ОСОБА_2 як особі, яка має право на відшкодування шкоди нароховано 97 439,06 гривень (а.с.104).

Наказом №2362 від 26.02.2020 МТСБУ, відповідно до статті 41 Закону України «Про обв`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV, приймаючи до уваги довідку №2 від 31.01.2020 про розмір відшкодування шкоди та документи надані по справі МТСБУ наказано фінансовому управлінню сплатити на рахунок ОСОБА_2 97 439,06 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.103).

Відповідно до платіжного доручення №1337599 від 27.02.2020 «МТСБУ» перерахувало на рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України», призначення платежу: виплата по справі №58651, згідно наказу №2362 від 26.02.2020, ОСОБА_2 (а.с.107).

Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підп. а) п. 41.1. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Слід зазначити, що спірні правовідносини сторін виникли з приводу регресного відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою потерпілому шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно положень ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням і зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №461/8496/15-ц суд зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Отже, головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У постанові від 21 квітня 2021 року у справі №450/4163/18 Верховний Суд зазначив, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

В той же час, чинне законодавство не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого.

При цьому, згідно з частиною другою статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом, тобто груба необережність потерпілого може бути підставою для зменшення розміру відшкодування, а не відмови у повному обсязі.

Отже, питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Досліджені в суді докази свідчать про те, що в діях відповідача ОСОБА_1 відсутня вина за фактом дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 самостійно сів на припаркований на проїздній частині дороги мотоцикл «QINGQI» (Bird) належний ОСОБА_8 та не переконався, що це буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху.

Однак, в силу закону відповідач несе цивільно-правову відповідальність без вини, як володілець джерела підвищеної небезпеки.

При цьому, згідно з частиною другою статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом, тобто груба необережність потерпілого може бути підставою для зменшення розміру відшкодування, а не відмови у повному обсязі.

Отже, питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Досліджені в суді докази свідчать про те, що в діях відповідача ОСОБА_1 відсутня вина за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_2 , яка мала місце 16 квітня 2018 року, внаслідок якої останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що встановлено в ході досудового розслідування.

Суд вважає, що в даному випадку мало місце винної поведінки потерпілого, який допустив грубу необережність, оскільки самостійно сів на припаркований мотоцикл «QINGQI» (Bird) та не переконався, що це буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху,

Враховуючи вищевикладені обставини у справі, суд дійшов до переконання про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія мотоцикла «QINGQI» (Bird) чорного кольору без реєстраційного номерного знаку ОСОБА_8 , який порушив вимоги п.п.15.11,15.14 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим ОСОБА_2 отримав тілесних ушкоджень.

Також стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 10 відсотків.

Керуючись ст.ст.264,265,268,354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 16445 (шістнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 31 копійка та судові витрати у сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, буд.8, , р/р № НОМЕР_6 в АТ «Укрексімбанк м.Київ», МФО 322313, Код .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 05.12.2022.

Суддя А.Ф.Комзюк