Справа № 299/2491/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мензак Юлій Юлійович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2022 року, ухвалене суддею Трагнюк В.Р., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

встановив:

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона з відповідачем 23.11.2019 уклали шлюб. Від вказаного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З березня 2022 року сторони не живуть разом, кожен з них живе окремим життям. Різні погляди на життя, постійні непорозуміння та образи призвели до погіршення відносин між сторонами, а тому фактично сім`я припинила своє існування.

Позивач не може самостійно забезпечити належний матеріальний рівень життя дитини. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він є працездатним, стан її здоров`я дозволяє йому працювати.

З врахуванням чого ОСОБА_2 просила суд шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, у розмірі 3500 гривень, щомісячно.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2022 року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 листопада 2019 року у виконавчому комітеті Неветленфолвівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 23 - розірвано.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді твердої грошової суми в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в частині стягнутих аліментів змінити та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі по 1 500 грн щомісячно. Вважає, що судом розглянуто справу без його повідомлення та не надано можливість заперечити позовні вимоги в суді першої інстанції. Вказує, що він не відмовляється від утримання сина, однак, визначена сума аліментів є завищеною. Він не отримує офіційного доходу, виїхати за кордон на заробітки немає можливості, а працює на сезонних роботах та заробляє в місяць біля 5 000 грн. Також зазначає, що власного житла не має, а проживає в тітки.

Вказує, що має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.11.2022 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що о відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 23.11.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 23.11.2019 у виконкомі Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району, актовий запис №23.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 27.07.2018 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачем не заперечується той факт, що син проживає з ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання дитини, стану здоров`я відповідача, відсутність на утриманні інших осіб та дійшов до висновку про стягнення з відповідача 3 500 грн.

Суд апеляційної інстанції не погоджується у цілому з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, виходячи із наступного.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, аліменти - це кошти необхідні для забезпечення дитини усім необхідним для повноцінного розвитку, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів.

Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій тощо.

В апеляційній скарзі відповідач вказав на те, що він визнає позовні вимоги частково, а саме, щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1500 грн.

Суд апеляційної інстанції, враховує те, що ОСОБА_1 є молодим за віком та працездатним, доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи, останнім не надано, стан здоров`я дозволяє апелянту працювати та заробляти на життя.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що ОСОБА_1 офіційно не працює, доходів не отримує, що стверджується довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу Пенсійного фонду України.

Як зазначає апелянт, його щомісячний дохід складає біля 5 000 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 частково визнає позовні вимоги, виходячи з розміру заробітку останнього, наявні правові підстави для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів до суми 2 500 грн., яка є більшою за офіційно встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 1 грудня - 2272 гривні.

Згідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, наведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду зміні в частині визначеного розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивач на утримання малолітнього сина.

Керуючись вимогами норм статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мензак Юлій Юлійович, задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2022 року змінити.

Визначити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 20 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: