Житомирський апеляційний суд
Справа №288/2041/21 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 70 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю.

суддів Галацевич О.М.

Борисюка Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №288/2041/21

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Зайченко Є.О. у смт. Попільня,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання до досягнення трирічного віку їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. В обґрунтування позову заначила, що перебувала з відповідачем у близьких стосунках, на даний час вона з дитиною проживає окремо від відповідача, син знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не може працювати, так як доглядаю за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не має. Відповідач може сплачувати аліменти на її утримання, оскільки є працездатним, працює, інших стягнень по виконавчих документах не має.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08 листопада 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.4 ст.84 СК України, позивачка не надала доказів щодо його матеріальної можливості її утримувати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідок виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 04 листопада 2021 року № 1078-1079, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , 2021 року народження, син знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як передбачено ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

З технічного запису судового засідання 22 листопада 2021 року вбачається, що відповідач визнав позов, оскільки пояснив суду, що згоден з позовною заявою. Також повідомив, що офіційно працює в ПП «Автомагістраль».

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відповідач може надавати позивачці матеріальну допомогу. При визначенні розміру такої допомоги суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач є працездатною молодою особою, інших утриманців не має.

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень на час ухвалення судового рішення інших судових рішень про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання інших осіб не було.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Апелянт не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення їх сином ОСОБА_4 трирічного віку в розмірі ј частини його заробітку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: