ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/133/21 Номер провадження 22-ц/814/1615/22Головуючий у 1-й інстанції Гусар П.І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Тимошенка Д.В., на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 липня 2021 року та додаткове рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, прохаючи припинити договір оренди землі №682 від 01.11.2006 року шляхом розірвання, який зареєстрований 23.03.2007 року у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», укладеного строком на 25 років між Приватним Аграрно-орендним підприємством «Промінь» (далі - ПАОП «Промінь») та нею на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,50 га кадастровий номер :11:000:0044, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Вказувала, що в її власності знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,50 га, кадастровий №:11:000:0044 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.08.2001 року серія ІV-ХР №059578.

В 2006 році між нею та ПАОП «Промінь» був підписаний договір оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року на передачу даної земельної ділянки в оренду строком на 25 років. Відповідно до умов договору орендна плата нараховується орендарем у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 885,49 грн на рік. За умовами договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року, зокрема п. 4.7 Договору, вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату протягом дії договору не пізніше в термін з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

10.06.2013 року між нею та ПАОП «Промінь» було укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року: підпункт 4.1 договору викладено у редакції «За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендарю щороку орендну плату, з урахуванням коефіцієнту 1.756 та складає 3% від грошової оцінки», інші умови Договору, не порушені та залишаються незмінними.

01.12.2016 року між нею та ПАОП «Промінь» було укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року: підпункт 4.1. договору викладено у редакції «За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, з урахуванням коефіцієнту 1.756 та складає 6,5% від грошової оцінки»; пункт 14.5 викладено в редакції «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни або розірвання договору»; доповнено договір оренди пунктом 14.6 «Орендар має право самостійно без погодження з Орендодавцем підвищувати процент нарахування розміру орендної плати». Інші умови Договору, не порушені та залишені незмінними.

27.12.2019 року між нею та ПАОП «Промінь» було укладено додаткову Угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року, зареєстрованого 23.03.2007 року за №05 та підпункт 4.1 викладено у редакції «За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, розмір якої складає 18 348,00 грн», інші умови вищевказаного Договору, не порушені даною Додатковою угодою залишаються незмінними.

Умовами договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року не визначений порядок сплати відповідачем орендної плати. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасну сплату земельного податку та орендної плати. Відповідач зобов`язаний був щорічно сплачувати їй орендну плату за місцем її проживання, а у випадку неможливості виконати своє зобов`язання за місцем її проживання, внести орендну плату за договором оренди землі на депозит нотаріуса. Крім того, відповідач відповідно до «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, мав можливість сплатити орендну плату поштовим переказом. Пунктом 14.5 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідач в порушення умов договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006, зокрема п. 4.1, не сплатив орендну плату у строки визначені п. 4.7 договору, за період користування земельною ділянкою протягом 2019 року та за 2020 рік. Оскільки відповідач не сплатив орендну плату за 2019-2020 роки у строки з 01 серпня по 31 грудня кожного року за користування земельною ділянку, спірний договір відповідно до вимог земельного законодавства є припиненим.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного Аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі.

Додатковим рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, додаткове рішення скасувати, відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що оскільки відповідач не сплатив орендну плату за 2019-2020 роки у строки з 01 серпня по 31 грудня кожного року користування земельною ділянкою спірний договір відповідно до вимог земельного законодавства є припиненим. Наголошує, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.07.2020 року у справі № 479/1073/18. Зазначає, що відповідач мав можливість сплатити позивачу орендну плату поштовим переказом, між тим відповідач не надав суду доказів про відмову позивача від отримання поштового переказу за орендну плату. Зазначав, що знаючи, що позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_3 », поштовий переказ був відправлений на прізвище ОСОБА_4 , крім того, не було зазначено точну адресу проживання позивачки, що унеможливлювало отримання поштового переводу.

Відповідач не довів, що позивач ухилялась від отримання орендної плати, відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату за місцем проживання позивача.

Вважає, що договір оренди повинен бути розірваний на підставі ст.ст.15, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», а також ст. 141 ЗК України.

Зазначає, що відповідачем подано відзив на позов разом із доказами з пропуском строків, передбачених законодавством, отже суд повинен був залишити відзив без розгляду. Стосовно додаткового рішення зазначає, що оскільки оскаржуване рішення має бути скасоване, а позов задоволений, то додаткове рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року також підлягає скасуванню.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Від представника відповідача, адвоката Кадун П.В., до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи та слухання справи в режимі відеоконференції, однак вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки справа призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом було встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ІV-ХР №059578 від 22.08.2001 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) на праві власності належить земельна ділянка площею 5,50 га на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.9).

01.11.2006 року між нею та ПАОП «Промінь» укладено договір оренди земельної ділянки №682, площею 5,50 га, строком на 25 років, починаючи з дати його реєстрації. Договір зареєстрований 23 березня 2007 року за №205 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Вказана земельна ділянка була нею передана орендарю згідно з актом прийому-передачі.

(а.с.10-13).

Відповідно до п 4.1 Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року за користування вказаною в Договорі земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, розмір якої з урахуванням 1,5% від грошової оцінки складає 885,49 грн на рік.

Пункт 4.2. Договору передбачає, що Орендар має право виплатити орендну плату Орендодавцю авансом, за наступний термін, але не більше одного року. У разі припинення або розірвання договору внесена на майбутній період орендна плата повертається Орендарю протягом 6 місяців з дня припинення чи розірвання договору.

Згідно з п. 4.3 Договору орендна плата, враховуючи і не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці та переглядається кожного року.

Відповідно до п. 4.4. договору за письмовою домовленістю сторін, орендна плата за користування земельною ділянкою може сплавлятися у натуральній, грошовій та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.

Пунктом 4.7 Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року визначено, що Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату протягом дії договору, не пізніше, як у термін від 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Також, 10.06.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року підпункт 4.1 договору викладено у редакції «За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендарю щороку орендну плату, з урахуванням коефіцієнту 1.756 та складає 3% від грошової оцінки», інші умови Договору, не порушені та залишені незмінними (а.с. 16).

01.12.2016 року сторони підписали додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року відповідно до якої п.4.1 Договору оренди викладено у новій редакції «За користування вказаною у Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, розмір якої з урахуванням коефіцієнту складає 6,5% від грошової оцінки» та доповнено Договір оренди пунктом «14.16. Орендар має право самостійно без погодження з Орендодавцем підвищувати процент нарахування розміру орендної плати».

Відповідно до п. 1.5 Додаткової угоди від 01.12.2016 року Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року інші умови Договору, не порушені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. (а.с. 14).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.05.2018 року на підставі Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 та Додаткових угод від 10.06.2013, 01.12.2015, 01.12.2016 року зареєстроване право оренди ПАОП «Промінь» земельної ділянки загальною площею 5,4971 га, кадастровий номер :11:000:0044 (а.с. 55).

27.12.2019 року між сторонами підписана Додаткова угода про зміни до Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року, відповідно до якої пункт «4 «Орендна плата» підпункт «4.1.» Договору оренди викладено в новій редакції «За користування вказаної в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, розмір якої складає 18 348,00 грн та доповнено пункт 4 підпунктом 4.15 «Зміни розміру орендної плати здійснюється за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди між Орендарем і Орендодавцем. Зміни внесені до даного пункту в попередніх додаткових угодах щодо одностороннього порядку збільшення розміру орендної плати, визнати такими, що не відповідають нормам закону та протирічить умовам самого договору».

Відповідно до п. 1.4 Додаткової угоди про зміни до договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року інші умови Договору, не порушені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання (а.с.15).

Матеріали справи не містять даних про реєстрацію додаткової угоди від 27.12.2019 року до основного договору оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, а от же вона не набула чинності, у зв`язку із чим суд першої інстанції відхилив доводи сторін щодо посилання на дану додаткову угоду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди землі, місцевий суд дійшов висновку, що у даному випадку порушення строків виплати орендної плати було з причини недобросовісної поведінки орендодавця, яка свідомо не отримувала та не отримує орендну плату, допустила прострочення кредитора, за які боржник згідно наведеної норми ч. 2 ст. 613 ЦК України не відповідає. Виникнення заборгованості по орендній платі не є наслідком винної поведінки відповідача ПАОП «Промінь», а тому підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання спірного договору через істотне порушення орендарем його умов.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи місцевий суд вірно встановив характер правовідносин, що виникли між сторонами, вірно застосував норми матеріального права та судову практику у подібних правовідносинах.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право зокрема самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) заначила, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18. «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

За змістом наведених норм, істотним слід визнавати таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, а також у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17.

Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду, що заборгованість по орендній платі не є наслідком винної поведінки відповідача щодо виконання обов`язку з виплати орендної плати, а тому підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Позивачка зазначила, що відповідач систематично протягом 2019-2020 років не виплачує їй оренду плату за користування земельною ділянкою, що, на її думку, є підставою для розірвання договору оренди землі.

Як встановлено пунктом 4.7 Договору оренди земельної ділянки №682 від 01.11.2006 року визначено, що Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату протягом дії договору, не пізніше, як у термін від 01 серпня до 31 грудня кожного року.

З матеріалів справи вбачається, що у вказані терміни відповідачем згідно з умовами договору орендна плата позивачці не була виплачена.

Частиною 1 ст. 532 ЦК України визначено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зі змісту спірного договору оренди земельної ділянки, до якого було укладено додаткову угоду, не вбачається місця виконання орендарем зобов`язання зі сплати орендної плати орендодавцю, тобто сторонами його не було встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора.

Згідно з п.1, 2 ч.1 та ч.2 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Вважаючи, що орендодавець (позивач по справі) ухиляється від отримання орендної плати, або останній відсутній у місці виконання (в даному випадку за місцем проживання), орендар (відповідач по справі) не був позбавлений можливості внести грошові кошти (перерахувати орендну плату) на депозит нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2019 року ПАОП «Промінь» Безуглій Л.В. було направлено лист №492, в якому заначено, що у зв`язку із тим, що вона, як орендодавець, не з`явилась для отримання належної орендної плати за земельну ділянку (пай) адміністрація ПАОП «Промінь» просить відкрити картковий рахунок для перерахування належної орендної плати за земельну ділянку (пай) в АТ «Райффайзен банк Аваль». (а.с. 30)

Апеляційний суд зазначає, що у відповідності із умовами договору оренди сторони не обумовлювали обов`язок орендодавця відкрити картковий рахунок для перерахування коштів зі сплати орендної плати в АТ «Райффайзен банк Аваль».

Зазначений лист не є належним та достатнім доказом належного виконання обов`язків орендаря в частині виплати орендної плати в установлені договором строки за 2019 рік.

З Листа ПАОП «Промінь» від 30.12.2020 №391 вбачається, що підприємство зверталось до АТ «Укрпошта» з приводу перерахування орендної плати за земельні ділянки (паї) за 2020 рік згідно наданого списку. Прізвище позивачки зазначено ОСОБА_5 , сума переказу - 29 549,00 грн., адреса отримувача: с. Кобзівка Красноградського району. (а.с. 31, 59)

Відповідно до платіжного доручення №9932 від 08.02.2021, вказана сума повернута АТ «Укрпошта» на рахунок ПАОП «Промінь» (а.с. 59а).

Зазначені обставини також не дають достатніх підстав для висновку про належне виконання орендарем свого обов`язку щодо сплати орендної плати за 2020 рік.

Згідно з копією заяви від 22.01.2021 року позивачка зверталась до ПАОП «Промінь» з вимогою, в якій просила надати розрахунок нарахованої орендної плати за 2019-2020 роки та виплатити оренду плату (а.с. 24-25).

В свою чергу, ПАОП «Промінь» на вказану заяву на адресу позивача направило лист відповідь від 10.02.2021 №40/3, в якому вказали, що розмір орендної плати за 2019 рік становить 18 348,00 грн та за 2020 рік 18 348,00 грн, після відрахування податків та обов`язкових платежів за оренду двох земельних ділянок ПАОП «Промінь» 30.12.2020 року сплатив орендну плату у загальному розмірі 29 549,00 грн грошовим переказом через «Укрпошту». Але, через те, що орендна плата за земельні ділянки не була отримана, «Укрпошта» здійснила повернення коштів. Також, в даному листі ПАОП «Промінь» для отримання орендної плати запросили позивачку звернутися до ПАОП «Промінь» та надати банківські реквізити або отримати орендну плату готівкою.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 27 грудня 2019 року відповідачу достовірно було відомо, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_3 », та що її адреса АДРЕСА_1 , що підтверджується підписаною між сторонами додатковою угодою від 27.12.2019 року.

Направлення грошового переказу на прізвище ОСОБА_4 та зазначення неточної адреси унеможливлювало отримання позивачкою грошових коштів за орендну плату за 2019 та 2020 роки.

Інших доказів, на підтвердження неможливості виплатити орендну плату у строки визначені договором за 2019 та 2020 роки відповідачем не надано.

За таких, обставин апеляційний суд вважає, що позивачем доведено систематичність порушення відповідачем умов договору оренди в частині несвоєчасної виплати орендної плати за 2019 та 2020 роки, що завдає інтересам позивача суттєвої шкоди і є істотним порушення відповідачем умов договору, та, відповідно, є підставою для його розірвання.

Висновки місцевого суду про умисні дії позивачки, спрямовані на штучне створення умов для неотримання орендної плати, носять характер припущення. В зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що наявні підстави для надання іншої оцінки наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог п. 3 , 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладені висновки, рішення місцевого суду та додаткове рішення підлягають скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Тимошенка Д.В., - задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14 липня 2021 року та додаткове рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №682 від 01.11.2006 року, зареєстрований 23.03.2007 року у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», укладений між ПАОП «Промінь» та ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,50 га кадастровий номер :11:000:0044.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 липня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко