Справа №522/6166/22
Провадження № 2/522/3708/22
12 грудня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л. В.
за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про звільнення самовільно зайнятого нежитлового приміщення,
До Приморського районного суду м.Одеси 25.05.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про звільнення самовільно зайнятого нежитлового приміщення, у якому позивачка просить зобов`язати ОСОБА_2 за свій рахунок привести приміщення горища житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, який існував до початку будівельних робіт на горищі та звільнити самовільно зайняте горище з приведенням його у придатний для подальшого використання за призначенням стан шляхом знесення та демонтажу самочинно збудованої на ньому надбудови, усунення всіх наслідків самочинного будівництва, облаштування горища та здійснення інших необхідних дій спрямованих на звільнення самочинно зайнятого горища та приведення його у придатний для подальшого використання стан у місячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування позову вказала, що є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 . Відповідачкою здійснено незаконне захоплення горищного приміщення, що належить на праві сумісної власності всім мешканцям будинку АДРЕСА_1 . Як зазначено у Державному реєстрі пам`яток місцевого значення, який розміщено на офіційному сайті Міністерства культури та інформаційної політики України будівлю по вул. Ланжеронівській, 28 у м. Одесі прийнято під охорону Держави як пам`ятку архітектури та містобудування місцевого значення (будинок Карузо, споруджений у 1848 році, добудований у 1946-1950 роках). Відповідно до наказу Міністерства культури та туризму України від 20.06.2008 р. №728/0/16-08, будівлю по АДРЕСА_1 занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за №417-Од. З огляду на проведення захоплення відповідачкою горища будинку АДРЕСА_1 , позивачка неодноразово зверталась до правоохоронних та контролюючих органів. Проведеними перевірками було встановлено, зокрема, що ОСОБА_2 самочинно виконано будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_4 , тим самим порушено ст.ст. 25, 34. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 03.04.2020 року Департаментом культури. Національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації власнику квартири АДРЕСА_4 винесено припис №01-12/9, в якому вказано, що ОСОБА_2 в порушення Закону України «Про охорону культурної спадщини» проводяться ремонтно-будівельні роботи без погодженої відповідним органом охорони культурної спадщини науково-проектної документації та дозволу та без укладення охоронного договору. Цим же приписом відповідачку зобов`язано терміново припинити будь-які роботи на пам`ятці. Однак, відповідачкою вказані вимоги не були виконані. Відповідачкою порушено ряд законодавчих норм та незаконно було зайнято горищне приміщення. Таким чином, при захопленні відповідачкою горища, що належить на праві спільної сумісної власності всім мешканцям будинку відбулось порушення майнових прав останніх, включаючи позивачку. Незаконне зайняття відповідачкою горища будинку АДРЕСА_1 призводять до загрози руйнування пам`ятки архітектури та містобудування, взятої під охорону держави.
Матеріали позову суддя отримала 26.05.2022 року.
До суду 10.06.2022 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.
Зазначену відповідь суддя отримала 13.06.2022 року.
Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 11.07.2022 року.
29.06.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Паньков В.В. надав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 11.07.2022 року був присутній представник ОСОБА_1 адвокат Паньков В.В., інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, 11.06.2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Гаврилін А.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення.
Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 29.08.2022 року у зв`язку з неявкою інших учасників процесу та для їх належного повідомлення.
З 18.07.2022 року по 12.08.2022 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.
У підготовче засідання призначене на 29.08.2022 року сторони не з`явилися, 29.08.2022 року представник Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на електронну адресу суду надав заяву, в якій просили справу розглядати за відсутністю представника Управління.
ОСОБА_2 у підготовче засідання не заявилася, 29.08.2022 року представник відповідачки адвокат Гаврилін А.В. на електронну адресу суду надав клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти у зв`язку з ведення на території України воєнного стану.
При вирішенні питання щодо розгляду заяви представника ОСОБА_2 адвоката Гавриліна А.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з введення на території України воєнного стану, суд зазначає, що, вказана обставина не є поважною причиною для відкладання, тому вважає, що причина відкладання є неповажною, крім того відповідачка та/або його представник мають можливість надати суду заяву щодо розгляду справи в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів поза межами суду з використанням власних технічних засобів «EasyCon», а тому вважає можливим розглянути питання щодо закриття підготовчого засідання у відсутність сторін та перейти до розгляду справи по суті враховуючи розумні строки.
Ухвалою суду від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 25.10.2022 р.
В судове засідання 25.10.2022 р. з`явився представник позивачки, від представника відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Представник позивачки в судовому засіданні заявив клопотання про визнання явки представників третіх осіб в судове засідання обов`язковою, крім Управління з питань охорони культурної спадщини, оскільки всі ці органи так чи інакше реагували на протиправні дії відповідачки, але їм відомо, що у вказаних органів є ще інші документи, акти оглядів, приписи тощо. Адвокат відповідачки неодноразово звинувачує суд у порушенні їх прав, вважає що їх слід викликати для повного, всебічного розгляду справи. Він також заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Вважає, що клопотання представника відповідачки є безпідставним, є фактично зловживанням процесуальними правами та він фактично склав із себе усі повноваження.
Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив: враховуючи заяви представників третіх осіб про розгляд справи за їх відсутності, наданням письмових пояснень, а також те, що явка в судове засідання є правом учасника справи та будь-яких клопотань з боку позивачки про витребування доказів від вказаних осіб до суду не надходило, не зазначено яку саме важливу інформацію ці особи мають та не повідомляють, відмовити у задоволенні клопотання представника позивачки про визнання явки третіх осіб обов`язковою. Крім того, враховуючи неявку відповідачки, заяву адвоката Гавриліна, з якої фактично вбачається, що він припиняє свої повноваження, а також враховуючи, що судом не було вчинено перешкод для його ознайомлення із матеріалами справи, проте він чи відповідачка жодного разу не з`явилися до суду, який працює в штатному режимі та здійснює правосуддя, та неявку інших осіб, розгляд справи відкласти на 30.11.2022 р.
09.11.2022 року представником ГУ ДСНС України в Одеській області подано заяву про розгляд справи за відсутності.
30.11.2022 року представником позивачки подано заяву про розгляд справи за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка поважність причин неявки суду не повідомила та заяв по суті справи не подавала.
Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи.
За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, а також складністю справи, повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2022 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що предметом позовних вимог є зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 за свій рахунок привести приміщення горища житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, який існував до початку будівельних робіт на горищі, та звільнити самовільно зайняте горище з приведенням його у придатний для подальшого використання за призначенням стан шляхом знесення та демонтажу самочинно збудованої на ньому надбудови, усунення всіх наслідків самочинного будівництва, облаштування горища та здійснення інших необхідних дій спрямованих на звільнення самочинно зайнятого горища та приведення його у придатний для подальшого використання стан у місячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 92 кв.м, житловою площею 55,9 кв.м, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №283716300 від 09.11.2021 р. (а.с. 12).
Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 48.2 кв.м, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №270967596 від 18.08.2021 р. (а.с. 13).
За актом огляду від 23.07.2019 р., складеного начальником відділу Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Стояновим Ф.Ф., начальником начальника управління Бабіним В.П., останніми на підставі звернення управління ДАБК ОМР від 05.07.2019 р. №01-5/110-ОГ, від 05.07.2019 р. №01-8/342-вх, проведено огляд будівлі-пам`ятки за адресою: АДРЕСА_1 будинок житловий Карузо, (арх. ОСОБА_3 , сер. ХІХ). Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. №728/0/16-08 будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка історії місцевого значення, охоронний №417-Од. Під час огляду встановлено, що кв. АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 розміщені на другому поверсі. В об`ємі світлового ліхтаря над сходовою клітиною наявний вхід на горище. На вході встановлено металеві двері. Під час огляду проводилися підготовчі роботи для завантаження будівельних матеріалів (блоків пінобетону) на горище над квартирою АДРЕСА_5 . Виконавці робіт від пояснень відмовилися. Дозвільна або проектна документація на об`єкті відсутня. Доступу до приміщень горища не було. Зафіксовані ознаки заміни або підсилення дерев`яних балок перекриття між кв. АДРЕСА_5 та горищем металоконструкціями. До акту додано фотофіксацію, з якої вбачається відкритий вихід на горище, заготовані будівельні матеріали (а.с. 81-82, 84-85).
За актом огляду від 10.09.2019 р., складеного начальником відділу Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Стояновим Ф.Ф., начальником начальника управління Бабіним В.П., останніми на підставі звернення управління ДАБК ОМР від 04.09.2019 р. №01-5/110-ОГ, моніторинг раніше оглянутих об`єктів, проведено огляд будівлі-пам`ятки за адресою: АДРЕСА_1 будинок житловий Карузо, (арх. Моранді Ф.Й., сер. ХІХ). Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. №728/0/16-08 будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка історії місцевого значення, охоронний №417-Од. Під час огляду встановлено, що порівняно з фотофіксацією об`єкта 23.07.2019 р., на будівлі-пам`ятці відбулися зміни: стіна парапету над карнизом доповнена новою кам`яною кладкою висотою близько 1 м. Внаслідок проведених робіт зі спорудження кам`яної кладки архітектурно-художнє вирішення чільного фасаду зазнало змін: горизонтальна лінія завершення парапету над карнизом до проведення робіт мала ламану конфігурацію, після проведення робіт пряму. Під час огляду бригада виконавців робіт зафарбовувала нову кам`яну кладку у колір, що близько відповідає існуючому кольоровому вирішенню чільного фасаду. Доступ до парадної будівлі був відсутній. До акту додано фотофіксацію (а.с. 83).
Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за вих. №0015-05/1-8498 від 13.09.2019 р. на адресу Прокуратури Одеської області надіслано листа із проханням проведення перевірки. У листі, зокрема зазначали, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.08.2019 р. та від 11.09.2019 р. заплановано проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_7 . Представником Департаменту сумісно з представником Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та заявником ОСОБА_1 , при виїзді на Об`єкті будівництва встановлено, що виконані будівельні роботи з влаштування стіни з газобетону на покрівлі заввишки 2.0 м, забудовник або його уповноважена особа на час виїзду на об`єкті будівництва були відсутні. Департаментом встановлено, що відповідно до Даних реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47568285 від 01.07.2019 р. Станом на момент перевірки, відповідно до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Ведення якого розпочато з травня 2011 р., інформація щодо реєстрації документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва відсутня. Замовником будівництва ОСОБА_5 самочинно виконано будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_4 . Тим самим порушено ст. 25, ст. 34 та ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності (а.с. 14-17).
За актом огляду від 20.09.2019 р., складеного начальником відділу Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Стояновим Ф.Ф., останнім на підставі звернення управління ДАБК ОМР від 04.09.2019 р. №01-5/110-ОГ, заяви адвоката Гавриліна А.В. від 27.08.2019 р. №01-26/ПК-336, моніторинг раніше оглянутих об`єктів, проведено огляд будівлі-пам`ятки за адресою: АДРЕСА_1 будинок житловий Карузо, (арх. Моранді Ф.Й., сер. ХІХ). Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. №728/0/16-08 будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка історії місцевого значення, охоронний №417-Од. Під час огляду встановлено, що поверхи будинку поєднує пара сходів: парадні сходи обслуговують входи до кв. АДРЕСА_5 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_6 на другому поверсі (в центральній частині), чорні сходи обслуговують кв. АДРЕСА_10 на другому поверсі (в східній частині будівлі, над проїздом у двір»). Доступ до парадних сходів відсутній, вхід до парадної зачинено на ключ. На горищі будівлі наявні ознаки проведення ремонтно-будівельних робіт: над парапетом торцевого фасаду зведена стіна з блоків піно-бетону, висота нової ділянки стіни близько 1м; в західній частині горища будівлі паралельно чільному фасаду зведена нова стіна з блоків піно-бетону довжиною близько 6 м, висотою близько 3м. Також в центральній частині будівлі паралельно чільному фасаду, по обидва боки віл світлового ліхтаря зведена нова стіна з блоків піно-бетону, довжиною близько 8 м, висотою близько 2,5 м. Нові ділянки стін оцементовані. Добудова фасадної стіни над парапетом чільного фасаду будівлі була зафіксована актом від 10.09.2019 р. Під час огляду наявність будівельної бригади на горищі не була зафіксована. Ремонтно-будівельні роботи, що супроводжуються спорудженням стін в західній, центральній частині горища та по периметру огороджувальних стін чільного і торцевого (західного) фасадів відбуваються у місці розміщення кв. АДРЕСА_11 (переважно над кв. АДРЕСА_5 ). Проведення ремонтно-будівельних робіт над кв. АДРЕСА_6 не зафіксовано. До акту додано фотофіксацію (а.с. 78-79).
20.09.2019 року Управлінням з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради винесено припис №01-15/16 ОСОБА_5 про заборону діяльності, що порушує законодавство у сфері охорони культурної спадщини, за яким встановлено, що за результатами опрацювання звернення громадян встановлено проведення ремонтно-будівельних робіт без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 46 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та ст. 92 КУпАП. Ремонтно-будівельні роботи проводяться в місці розташування кв. АДРЕСА_12 «Будинок житловий-Карузо» (арх. Моранді Ф.Й., сер. ХІХ ст.)» (охоронний №417-Од). Під час проведення ремонтних робіт здійснено втручання в несучі конструкції будівлі-пам`ятки, змінено архітектурно-художнє вирішення чільного фасаду. Внаслідок проведення зазначених робіт може бути заподіяна шкода будівлі-пам`ятці. Вказаним приписом вимагали зупинити проведення ремонтно-будівельних або будь-яких інших робіт у будівлі-пам`ятці по АДРЕСА_1 ; надати до управління документи, тощо (а.с. 53-54, 71).
Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини листом від 19.11.2019 р. за вих. №01-30/603 звернулось до Одеської місцевої прокуратури №3, з проханням вжиття заходів реагування та притягнення до відповідальності осіб, причетних до пошкодження пам`ятки культурної спадщини по АДРЕСА_1 (а.с. 86).
За актом огляду від 02.04.2020 р., складеного головним спеціалістом Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини ОСОБА_6 , місцезнаходження будівлі-пам`ятки: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 28 встановлено, що зазначена будівля будинок Карузо, споруджений у 1848-1950 роках за проектом архітекторів Ф.Й. Моранді та ОСОБА_7 . Рішенням Одеського облвиконкому від 17.04.1987 року №167 будівля прийнята під охорону Держави як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення. Охоронний №407-Од. Спеціалістом була здійснена перевірка зазначеної будівлі та встановлено наступне:
-частково демонтовано перекриття горища над сходовою клітиною будівлі-пам`ятки;
-влаштовано металеві сходи, що поєднують рівень другого поверху та нежитлові приміщення горища;
-під час перевірки доступу до приміщень будівлі-пам`ятки не було (а.с. 18).
03.04.2020 року Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини винесено припис №01-12/9 ОСОБА_5 , зміст порушення: проводяться ремонтно-будівельні роботи без погодженої відповідним органом охорони культурної спадщини науково-проектної документації та дозволу; не укладено охоронний договір на користування частиною пам`ятки культурної спадщини з органом охорони Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації. Зазначені дії є порушенням Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 р. №1805-ПІ; ст. 23 «Охоронні договори» ПІ: ст. 26 «Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт та пристосування пам`яток». Зобов`язано терміново припинити будь-які роботи на пам`ятці; терміново надати доступ до приміщень квартири АДРЕСА_5 для проведення огляду; надати до Департаменту документацію, на підставі якої проведені роботи; надати до Департаменту правовстановлюючу документацію для укладання охоронного договору (а.с. 19).
13.07.2020 року за вих. №01-29/633 вих. Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини на звернення Слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Кушніра М.Д. повідомило, зокрема, що в процесі опрацювання звернень громадян та органів влади протягом 2019 р. фахівцями управління з`ясовано, що на другому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 розташовані 5 квартир ( АДРЕСА_5 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 ). Протягом останніх двох років до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про 2 нові квартири ( АДРЕСА_11 загальною площею 155,5 кв.м та 6-А загальною площею 173,8 кв.м). Відомості про місце розташування нових квартир в управлінні відсутні. Звернення щодо відчуження (приватизації) приміщень у рівні горища або над квартирою АДРЕСА_6 у будівлі-пам`ятці за вказаною адресою до управління не надходило, висновок не надавався (а.с. 87).
КП «ЖКС «Порто-Франківський» листом від 26.07.2021 р. за вих. №П.1308 на звернення ОСОБА_1 повідомило, що співробітниками ВД №1 виходом на місце за адресою: АДРЕСА_1 в межах компетенції, власнику квартири АДРЕСА_5 . 4а на місці було залишено припис про необхідність надання доступу до приміщення горища. Роз`яснили право на звернення до суду в разі не можливості вирішення спору (а.с. 20).
Згідно акту візуального обстеження №26/1/2022 від 23.02.2022 р. складеного начальником відділу управління з питань охорони об`єктів охорони культурної спадщини управління Стояновим Ф.Ф., на підставі листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 14.02.2022 р. №01-10/48-ЗГ та від 26.01.2022 р. №01-10/17-ЗГ. Об`єкт контролю: АДРЕСА_1 «Будинок житловий ОСОБА_8 , сер. ХІХ ст.). Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. №728/0/16-08 будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний №417-Од. Під час огляду встановлено: зовнішні будівельні роботи зі спорудження додаткового поверху у рівні горища завершені. На торцевому західному фасаді у місці розміщення колишньої кв. АДРЕСА_5 наявні новоутворений віконний проріз та два дверних прорізи з невеликими балконами. З боку чільного фасаду у рівні аттику (на місці горища) добудовано додатковий поверх з новими віконними прорізами та балконами. Металеві двері з боку АДРЕСА_1 , що встановлені на вході до парадної, яка обслуговує кв. АДРЕСА_5 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_6 на другому поверсі, зачинені. Доступ до парадної відсутній. Біля входу встановлені дві камери відеоспостереження. Візуально ознак проведення будівельних робіт у рівні горища не зафіксовано. До акту додано фотофіксацію, схему (а.с. 49-52, 72-73).
Враховуючи викладене судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_5 проводилися будівельні роботи на горищі будинку пам`ятці архітектури без відповідних на те дозвільних документів, що підтверджується відповідними актами огляду, приписами про усунення порушень. Крім того, відповідачкою здійснено самовільне зайняття горища, яке є власністю усіх мешканців будинку.
Як встановлено із письмових пояснень третіх осіб, приписів та листів Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини, відповідачкою ОСОБА_5 документи на проведення будь-яких ремонтних робіт, реконструкції тощо, не подавалося, із заявами про надання дозволу на проведення вказаних робіт до відповідних органів не зверталася. Жодних вимог приписів нею не виконано.
Відповідачкою ОСОБА_9 фактично було самовільно зайняте приміщення горища в спірному будинку без згоди на це всіх мешканців будинку, що фактично є порушенням їх прав. Зазначене відповідачкою не спростовано.
Крім того, незаконне зайняття відповідачем горища будинку АДРЕСА_1 призводять до загрози руйнування пам`ятки архітектури та містобудування, взятої під охорону держави. Незаконні будівельні роботи, які здійснюються на горищі будинку АДРЕСА_1 створюють загрозу виникнення надзвичайної ситуацій та пожежній безпеці.
Вирішуючи справу суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Згідно із частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні).
У відповідності до частини другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.
Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 допоміжні приміщення передаються у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків безплатно і окремо приватизації не підлягають. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.
Рішенням Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 зазначено, що підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 листопада 2011 року N 14-рп/2011 власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири є співвласниками допоміжних приміщень у будинку.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2020 року по справі № 761/15741/17: «допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням.

Крім того, як зазначено вище в цьому позові, у відповідності до частини другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 24 січня 2020 року по справі № 910/10987/18 за змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Відповідно до п. 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних

депутатів відповідно до законодавства. Такий дозвіл відповідачем отримано не було.

Відповідно до п. 1.4.4. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно до п. 1.4.6. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п. 3.1.14. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. Входи на сходові клітки і горища, а також підходи до пожежного обладнання й інвентарю не повинні бути захаращеними.

Відповідно до п. 3.2.1. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися:

- температурно-вологісний режим горищних приміщень, що

перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій;

- доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

Відповідно до п. 3.2.3. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, горищні приміщення повинні мати ходові дошки і приставні драбини для виходу на дах, а також двері і люки з щільно пригнаними стулками.

Відповідно до п. 3.2.4. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням.

Відповідно до п. 3.7.12. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т.ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів.

Відповідно до п. 4.10.8. зазначених вище Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, доступ для огляду колодязів, тунелів, технічних поверхів, підвалів тощо повинен бути постійно відкритий.

Відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень та технічного обладнання будинків, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян; не захаращувати горища.

Відповідно до п. 2.1. Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до п. 2.2.3. цього Положення Управління здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. №1340 до основних завдань ДІАМ відноситься здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, а також із боку уповноважених органів містобудування, виконавчих органів міських рад.

Відповідно до пунктів 2.1.1.-2.1.3., 2.2.1., .2.2.4., 2.2.5. 2.2.25. положення про Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, яке затверджене рішенням Одеської міської ради № 3044-VII від 21.03.2018 р. серед основних завдань управління є:

- організація охорони об`єктів культурної спадщини, реставрації та використання пам`яток історії та культури, архітектури та містобудування, об`єктів монументального мистецтва;

забезпечення збереження та використання культурного надбання на території міста Одеси;

забезпечення в установленому порядку контролю за дотриманням законодавства у сфері охорони культурної спадщини на території міста Одеси.

На Управління покладаються наступні функції:

- забезпечення виконання вимог законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території міста Одеси.

- здійснення відповідно до законодавства України контролю за використанням об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, що є об`єктами культурної спадщини, у тому числі щойно виявлених або об`єктів, що знаходяться в межах комплексної охоронної зони, зон охорони пам`яток, історичних ареалів, а також забезпечення дотримання режиму їх використання, спрямування відповідної інформації для узагальнення до відповідного уповноваженого органу Одеської міської ради.

- забезпечення заходів із захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

- участь у вирішенні спорів з питань містобудування щодо об`єктів культурної спадщини та охоронюваних територій.

Відповідно до пунктів 5 Положення про Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, яке затверджене Розпорядження виконуючого обов`язки голови обласної державної адміністрації 27.05.2019 № 647/А-2019 серед основних завдань Департаменту є забезпечення реалізації на території Одеської області державної політики у сфері охорони культурної спадщини. А відповідно до пункту 6.3. цього ж Положення Департамент у сфері охорони культурної спадщини: реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини; сприяє збереженню культурної спадщини; здійснює контроль за виконанням Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; забезпечує захист об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; забезпечує надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення; погоджує відчуження або передачу пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління; укладає охоронні договори на пам`ятки; здійснює облік об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до п. 3 Положення Про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, яке затверджене Наказом ДСНС від 04.02.2013 року № 3 серед основних завдань Головного управління є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, пожежної та техногенної безпеки та здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до п. 4 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території:

здійснює разом із місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, вносить пропозиції щодо показників ризику та здійснює районування території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій;

забезпечує гасіння пожеж, рятування людей, надання допомоги в ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та інших видів небезпечних подій, що становлять загрозу життю або здоров`ю людей чи призводять до завдання матеріальних збитків;

організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання

складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту;

застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідачка без дозвільних документів на згоди співвласників будинку здійснила самовільну реконструкцію горища з частковим демонтуванням перекриття горища над сходовою клітиною будівлі-пам`ятки; з боку чільного фасаду у рівні аттику (на місці горища) добудовано додатковий поверх з новими віконними прорізами та балконами; в західній частині горища будівлі паралельно чільному фасаду зведена нова стіна.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_2 за свій рахунок демонтувати самочинно збудовану на горищі надбудови, привести приміщення горища житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, який існував до початку будівельних робіт на горищі.

Суд звертає увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

Тобто спосіб захисту має бути дієвим (ефективним), а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом або захисту порушеного права в інший спосіб. Тобто вирішення справи в суді має на меті, зокрема, вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору у іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.

В частині вимог про звільнення самовільно зайнятого горища з приведенням його у придатний для подальшого використання за призначенням стан шляхом знесення , усунення всіх наслідків самочинного будівництва, облаштування горища та здійснення інших необхідних дій спрямованих на звільнення самочинно зайнятого горища та приведення його у придатний для подальшого використання стан у місячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки не вказано про які є наслідки самочинного будівництва, які потрібно усунути, та які саме необхідні інші дії спрямованих на звільнення самочинно зайнятого горища та придатності для подальшого використання горища.

Щодо встановлення строку виконання рішення суду суд не вбачає підстав для задоволення таких вимог, оскільки це питання вирішується в порядку виконання судового рішення після набрання законної сили.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 328, 369 382 ЦК України, ст. 4, 10-13, 19, 43, 49, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність, п. 3, п. 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, ст., ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,?

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про звільнення самовільно зайнятого нежитлового приміщення задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 за свій рахунок демонтувати самочинно збудовану на горищі надбудову, привести приміщення горища житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, який існував до початку будівельних робіт на горищі.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2022 року.

Суддя Л. В. Домусчі