єдиний унікальний номер справи 531/2262/22
номер провадження 2/531/534/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Герцова О. М.,

за участю секретаря - Капленко Є.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Карлівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Служби у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та Ланнівської сільської рада Полтавського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Карлівського районного суду Полтавськоїї області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Служби у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та Ланнівської сільської рада Полтавського району Полтавської області, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відностно ОСОБА_2 та призначити дитині піклувальника.

Так, вимоги позивачки мотивовані тим, що 03.11.2007 року був зареєстрований шлюб між її донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , від якого народилась дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За твердженням позивачки рішенням Кобеляцького районного суду від 29.05.2014 року було розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 донька позивачки померла. Позивачка вказує, що з часу смерті її доньки вона займається вихованням онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з її бабусею (позивачкою) по справі) та дідусем та знаходиться на їх утриманні. За твердженням позивачки, відповідач відразу після народження доньки та по даний час жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує та не піклується про дитину, не проявляє інтересу до її долі, не цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Разом з тим, позивачка зазначає, що ОСОБА_3 має велику заборгованість по сплаті аліментів, з 2014 року аліментів на утримання доньки не сплачував. Всі питання стосовно виховання дитини вирішуються бабусею та дідусем.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На стадії підготовчого провадження подавав заяву, відповідно до якої вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у його відсутність.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.05.2014 року розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 11).

ОСОБА_6 з 20.02.2015 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 , який було розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтаської області від 17.09.2018 року, після розірвання шлюбу прізвище доньки позивачки стало « ОСОБА_6 » (а.с. 13).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

У власності чоловіка позивачки знаходиться житловий будинокза адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15-19), в якому ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 та онукою ОСОБА_2 (а. с. 20.1).

З довідки № 207 від 11.05.2022 року, виданої Світлогірським старостинським округом, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 знаходиться на повномму утриманні бабусі ОСОБА_1 (а. с. 21).

Згідно характеристики ОСОБА_2 дитина наразі навчається в Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 38 Полтавської міської ради Полтавської області». Правил поведінки дотримується, підтримує дружні стосунки з учнями. Веде здоровий спосіб життя. Участь у вихованні та навчанні дитини завжди брала лише мати - ОСОБА_9 . Батько в житті дитини участі не бере (а.с. 25).

Відтепер дитина проживає в сім`ї її бабусі та дідуся ОСОБА_4 , що також підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 20.1).

Як вбачається із заяви самої дитини ОСОБА_2 , вона не заперечує проти позбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що він не займається її вихованням та утриманням, загалом не цікавиться її життям. Також не заперечує проти призначення її бабусі ОСОБА_1 її піклувальником.

Згідно Висновку Служби у справах дітей Ланнівської сільської ради, доцільно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтепер Кобеляцька міська рада звернулась до суду із поданням про встановлення піклування над ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_3 по відношенню до своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому суд враховує позицію ВСУ, викладену у постанові від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20, згідно якої Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

З урахуванням усього вищевикладеного, а також надавши оцінку зібраним у сукупності доказам, виходячи із встановленого факту, що батько дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 , свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, про що зокрема сам погоджується, що засвідчено у Висновку Служби у справах дітей Ланнівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням думки дитини, та виходячи з якнайкращих її інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачка просить суд призначити її опікуном неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу чого суд зауважує про таке.

Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил).

Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, яка бажає бути піклувальником дитини є її рідною бабусею, в той же час в ході розгляду справи встановлено, що мати дитини померла, а батько, внаслідок самоусунення від виконання батьківських обов`язків має бути позбавлений батьківських прав, що достовірно свідчить про позбавлення дитини батьківського піклування.

Згідно заяви самої дитини від 07.12.2022, вона не заперечує проти призначення її піклувальником бабусю ОСОБА_1 , в той же час вона сама заявляє про намір піклуватися неповнолітньою.

Згідно приєднаних висновку про стан здоров`я, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, відсутні перешкоди для призначення її піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також судом до уваги береться заява Служби у справах дітей Кобеляцької міської ради, як органу опіки та піклування, про встановлення піклування над ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 піклувальником над дитиною.

Таким чином, у сукупності наданих доказів, суд вважає, що існують усі правові підстави для призначення піклувальником ОСОБА_1 над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що можуть бути задоволенні в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165, 243, 244 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Служби у справах дітей Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Призначити піклувальником неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її рідну бабусю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Герцов