РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1424/21

2/609/34/2022

09 березня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області:

в складі головуючого судді: Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Кредитної спілки «СуперКредит»

до

відповідача: ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії

учасники справи не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 30 листопада 2021 року Кредитна спілка «СуперКредит» (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії.

2. Позов обґрунтований тим, що 30.09.2019 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії №CK47/0054/19/87/95C3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 16720,00 грн.

30.09.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 16720,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 склала 16720,00 грн.

Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Відповідно до п.3.1. Кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті України, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою.

Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії, Додаткового договору №1 та перерахував відповідачу кошти в сумі 16720,00 грн., згідно її заяви на перерахування коштів в сумі 16720,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал.

До того ж, 30.09.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 16720,00 грн.

Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 99 від 30.09.2019 року.

Позивач зазначає, що відповідачем було порушено п.3 умов Додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору кредитної лінії, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.11.2021 року складає 4136,38 грн., з яких: 3141,78 грн. - прострочене тіло кредиту станом 18.11.2021 року; 994,60 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 31.07.2021 року по 18.11.2021 року.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, тому останній звернувся до неї із листом 28.10.2021 року, в якому повідомляв відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання.

Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором кредитної лінії №CK47/0054/19/87/95C3 від 30.09.2019 року в сумі 4136 грн. 38 коп. та судові витрати по справі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 13 січня 2022 року, у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 01 лютого 2022 року, у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 16 лютого 2022 року, у зв`язку з заявою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 09 березня 2022 року.

4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника із повним підтриманням позовних вимог. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

5. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.12.2021 року, 29.01.2022 року, 10.02.2022 року.

У заяві від 16.02.2022 року позивач просить в разі непогашення нею суми заборгованості по кредиту здійснювати розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнала.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

7. Судом встановлено, що 30.09.2019 року між КС «СуперКредит» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CK47/0054/19/87/95C3, згідно якого відповідач отримала фінансовий кредит в сумі 16720,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості у відповідності до умов цього договору.

30.09.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 16720,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 склала 16720,00 грн.

8. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору кредитної лінії нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору кредитної лінії змінювана процентна ставка за користування кредитом на дату видачі кредиту становить сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору кредитної лінії позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану ставку не частіше ніж один раз на три місяці.

Як вбачається з п. 3.5. Кредитного договору кредитної лінії погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно до п. 3.7. Кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору кредитної лінії сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору.

9. Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії, Додаткового договору №1 та перерахував кошти в сумі 16720,00 грн., згідно заяви ОСОБА_1 на перерахування коштів в сумі 16720,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал. До того ж, 30.09.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 16720,00 грн.

Кредитна спілка «СуперКредит» повернула відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 99 від 30.09.2019 року.

10. Відповідачем було порушено п.3 умов Додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Зазначене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору кредитної лінії, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.11.2021 року складає 4136,38 грн., з яких: 3141,78 грн. - прострочене тіло кредиту станом 18.11.2021 року; 994,60 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 31.07.2021 року по 18.11.2021 року.

11. 28.10.2021 р. Кредитною спілкою "СуперКредит" на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено лист попередження за № 3193/21, згідно якого останню повідомлено про необхідність погасити заборгованість по кредиту. Також, вказаним листом відповідача попереджено, що у разі непогашення вказаної суми в термін до 17.11.2021 р. стягнення боргу буде проводитися у судовому порядку.

ІV. Оцінка Суду.

12. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

13. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

14. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

15. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.

16. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

17. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №CK47/0054/19/87/95C3 від 30.09.2019 року загальна заборгованість відповідача перед КС «СуперКредит» станом на 18.11.2021 року складає 4136,38 грн.

18. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

19. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

20. У відповідності до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань.

Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду.

21. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних витрат вміщені у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції».

22. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

23. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

24. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

25. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

26. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

27. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

28. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позовні вимоги позивача визнала, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором кредитної лінії №CK47/0054/19/87/95C3 від 30.09.2019 року в сумі 4136,38 грн., з яких: 3141,78 грн. - прострочене тіло кредиту станом 18.11.2021 року; 994,60 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 31.07.2021 року по 18.11.2021 року.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

30. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на зазначене, слід виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

До позовної заяви позивач додав Договір про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року, Акт від 22.11.2021 року приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, та платіжне доручення № 3224 від 22.11.2021 року про сплату позивачем 1800,00 грн.

Проаналізувавши докази наданні позивачем на підтвердження обставин понесення витрат на надання правничої допомоги станом на день ухвалення судового рішення, суд враховуючи принципи реальності, необхідності і розумності розміру витрат, вважає, що судові витрати в розмірі 1800 гривень відповідають критеріям розумності, співмірності та обґрунтованості та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь Кредитної спілки «СуперКредит».

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 141, 258-259, 263-265 Цивільно процесуального кодексу України, статтями 525, 526, 530, 543, 623, 624, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованість за кредитним договором кредитної лінії №CK47/0054/19/87/95C3 від 30.09.2019 року в сумі 4136 (чотири тисячі сто тридцять шість) грн., 38 коп. з яких: 3141,78 грн. - прострочене тіло кредиту станом 18.11.2021 року; 994,60 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 31.07.2021 року по 18.11.2021 року.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» судові витрати на правову допомогу в розмірі 1800,00 (тисяча вісімсот) грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 09 березня 2022 року.

Позивач: Кредитна спілка «СуперКредит», місце знаходження: 01033, місто Київ, вул. Жилянська, буд.68, приміщення 321, кімната 3, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: М. В. Харлан