Справа № 353/1022/22
Провадження № 2-о/353/66/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання Мороз М.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а саме з квітня 2015 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було роз`яснено, що діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. А тому вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які можуть засвідчити вказаний факт.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2022 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та відкрито провадження у справі, а також задоволено заяву заявниці про виклик свідків для допиту в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з квітня 2015 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви в яких не заперечили щодо заявлених вимог, просили їх задовольнити та розгляд справи провести без їх участі.

Представник заінтересованої особи Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що визнає заявлені вимоги, просив розгляд справи провести без його участі.

Свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є жителями с. Жабокруки Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з квітня 2015 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство, здійснювала за нею догляд, проводила її похорон та на даний час проживає за цією ж адресою.

Суд, заслухавши заявницю, допитавши свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 215 від 06.03.1997 року ОСОБА_4 на підставі рішення Хотимирської сільської Ради народних депутатів від 08.10.1996 року № 6 належить на праві приватної власності земельна ділянка розміром 33,24 ум.кад.га, розташована на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 12). 20.08.1994 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 30.11.2022 року (а.с. 13). ІНФОРМАЦІЯ_2 Гаврилаш ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). 12.03.2013 року заявниця зареєструвала шлюб зі ОСОБА_11 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_3 Процак ОСОБА_13 (батько заявниці) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_1 Процак ОСОБА_14 (мати заявниці) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4 зворот). Ще за життя ОСОБА_4 (мати заявниці) посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (заявниця) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 08.02.2019 року (а.с. 6) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 11.11.2022 року (а.с. 9-11).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця, із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Також нотаріусом було роз`яснено про можливість звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 294/01-16 від 11.11.2022 року (а.с. 7).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення спадщини за заповітом в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_4 по день її смерті по АДРЕСА_1 . З довідки Хотимирського старостинського округу № 3 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 259 від 10.11.2022 року встановлено, що з квітня 2015 року по день смерті ОСОБА_4 разом з нею постійно проживала без реєстрації по АДРЕСА_1 донька ОСОБА_1 (заявниця), яка вела з нею спільне господарство, обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні платежі, здійснювала догляд за перестарілою матір`ю та проводила її похорон (а.с. 5). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявниця) разом з матір`ю ОСОБА_4 з квітня 2015 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , вона не може оформити спадкове майно за заповітом на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Заслухавши заявницю та пояснення свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересовані особи не заперечила проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у період з квітня 2015 року та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на рахунок заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА

Повний текст судового рішення складено «29» грудня 2022 року.