Справа № 296/5499/22
УХВАЛА

про повернення заяви

"02" вересня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М.., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної фізичної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП в сумі 801181,60 гривень , фізичної шкоди в сумі 2000,00 гривень та моральної шкоди в сумі 50 000,00 гривень, шляхом накладення арешту та заборону вчиняти будь- які дії , щодо відчудження 1/1 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Заява обгрунтована тим, що 23.04.2020 на перехреті вулиць Покровська та Героїв Чорнобиля сталася ДТП за участі автомобіля "TOYOTA" моделі "С- HR з номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем "Ssang Yong" з номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Діями ОСОБА_2 булозавдано матеріального збитку ОСОБА_1 на суму 729981,60 грн., що підтверджено авто-товарознавчим дослідженням Крім цього його сім до складу якої входять троє неповнолітніх дітей залишилася без автомобіля і він був змушений укласти угоду з ОСОБА_3 з послуг підвезення, на що витрачео близько 69200,00 гривень.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 26.01.2021, яка була залишена в силі Житомирським апеляційним судом від 19.08.2022 ОСОБА_2 визнано винуватим за ст.124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку зі спливом строку накладення стягнення.

Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що зазнав фізичної шкоди на 2000,00 гривень та моральних страждань, які він оцінив у 50000,00 гривень. Загальна вартість шкоди - 853181,60 гривень. ОСОБА_2 своєї вини не визнає,не йде на контакт, шкоду відшкодовувати не бажає.

При цьому ОСОБА_2 має у приватній власності будинок за адресою АДРЕСА_1 ,, який згідно звіту про оцінку станом на 26.11.2020 має оціночну вартість 785825,0 гривень

Заява про забезпечення позову за змістом і формою повинна відповідати вимогам статті 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Так ч.6 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2481,00 грн.

Згідно підпункту 2 пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивачем судовий збір не сплачено з посиланням на те, що він є інвалідом третьої групи що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 виданого 15.02.2021 )

Щодо сплати судового збору

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (стаття 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2481,00 грн.

Згідно підпункту 2 пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Заявник просить застосувати два види забезпечення позову що не суперечит ч.2 ст.150 ЦПК України :

- накласти арешт (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України);

- заборонити вчиняти певні дії , а самещодо відчудження 1/1 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України);

Разом з цим ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Пунктом 8 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.,

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору за вищезазначеним пунктом позивачем до матеріалів позовної заяви долучено лише посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 15.02.2021, з якого встановлено, що пред`явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно з п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

При цьому, особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни третьої групи, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у встановленому порядку не прирівнюються до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни.

Отже, від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни третьої групи.

Позивачем не надано суду доказів стосовно того, що саме він є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та членом сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, або є прирівняною до зазначених осіб у встановленому порядку особи.

Своєю чергою за змістом ст.5 Закону України «Про судовий збір» пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено.

Отже, положення пункту 8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджуються на позивача.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, у судді відсутні підстави вважати, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 06.02.2020 у справі №640/21075/19 ( № К/9901/3675/200 та від 23.07.2020 року у справі №240/12008/19

Доказів наявності у позивача пільг щодо сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» до позову не долучено.

За положеннями частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону вчиняти будь- які дії , щодо відчудження 1/1 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (фактично два види забезпечення позову ) та при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову судовий збір не сплачено, до заяви ОСОБА_1 застосовуються наслідки пункту 10 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, у відповідності до якого суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 153, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 296/5499/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної фізичної та моральної шкоди - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та на неї може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення .

Повний текст судового рішення складено 02.09.2022 року.

Суддя В. М. Шкиря