Номер провадження: 22-ц/813/207/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року про відмову у забезпеченні позову, ухваленої під головуванням судді Аліної С.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Четверта одеська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Нана Володимирівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договору дарування,

встановив:

02.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення з буд. АДРЕСА_1 .

31.10.2017 року ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Четверта одеська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, та збільшивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати право власності на буд. АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на буд. АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір дарування частини буд. АДРЕСА_1 від 14.02.2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

- усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом скасування державної реєстрації речових прав ОСОБА_3 на житловий буд. АДРЕСА_1 ;

- стягнути судові витрати у розмірі 6 857,74 грн.

Крім того, 19.01.2021 року ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Шахновського О.О. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на буд. АДРЕСА_1 та накладення заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією спірного нерухомого майна (а.с.62-65).

Заява була обґрунтована тим, що відчуження спірного нерухомого майна може призвести до ускладнення виконання судового рішення у майбутньому.

Оскаржуваною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с. 73-74).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Шахновського О.О., ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 73-74).

У зав`язку з чим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.02.2022 року до участі у справі в якості правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 залучено його правонаступника - ОСОБА_2 (а.с. 152-153).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання, у тому числі відповідачі за зустрачним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через свого представника - адвоката Тітова В.Г. (а.с. 168-171), який в заяві про відкладення розгляду справи особисто зазначив, що він представляє інтереси і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.166).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 14.12.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 20.12.2022 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше ніж півтора року (а.с. 83-84), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру (а.с. 73-74).

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2017 року ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , треті особи: Четверта Одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якому, зокрема, просив суд:

- визнати право власності на буд. АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на буд. АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір дарування частини буд. АДРЕСА_1 від 14.02.2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

- усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом скасування державної реєстрації речових прав ОСОБА_3 на житловий буд. АДРЕСА_1 ;

- стягнути судові витрати у розмірі 6 857,74 грн. (а.с. 15-23).

З наведеного вбачається, що основним предметом зустрічного позову у даній справі є визнання за ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що предметом зустрічного позову є саме вимоги майнового характеру, що підлягають грошовій оцінці, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом немайнового характеру.

За таких обставин, заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвала прийнята не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду - скасувати і прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, т.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року про відмову у забезпеченні позову скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається з: літ «Д» пл. розм.6,20 х 12,10м, сараю літ. «Ж» пл. розм. 3,90 х 3,70 м; літньої кухні літ «Е» пл. розм. 4,10 х 6,10 м; веранди літ. «Д» пл. площею 61,1 кв.м.; сараю літ «И» пл. площею 12,7 кв.м.; сараю літ «Л» пл. площею 13,3 кв.м.; вбиральні літ «Г» пл. площею 1,8 кв.м., мостіння, загальною площею житлового будинку літ. «Д» пл - 117,6 кв.м., у тому числі житлової - 43,9 кв.м., що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав житлового будинку АДРЕСА_2 , який складається з: літ «Д» пл. розм.6,20 х 12,10 м, сараю літ. «Ж» пл. розм. 3,90 х 3,70 м; літньої кухні літ «Е» пл. розм. 4,10 х 6,10 м; веранди літ. «Д» пл. площею 61,1 кв.м.; сараю літ «И» пл. площею 12,7 кв.м.; сараю літ «Л» пл. площею 13,3 кв.м.; вбиральні літ «Г» пл. площею 1,8 кв.м., мостіння, загальною площею житлового будинку літ. «Д» пл - 117,6 кв.м., у тому числі житлової - 43,9 кв.м., що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.12.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра