РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Буга Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з АТ «Укрзалізниця» 168000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 листопада 2018 року працював у виробничому підрозділі Жмеринської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді регулювальника швидкості руху вагонів 4 розряду. Під час виконання трудових обов`язків 24 березня 2021 року травмувався внаслідок наїзду на його кінцівки залізничного вагону. В результаті ушкодження ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з втратою 55% професійної працездатності. Шкоду спричинено джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом (вагоном), який перебував у стані руху. Обставини заподіяння позивачу шкоди зазначені в акті спеціального розслідування нещасного випадку, у пункті 4 якого вказано: обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: 24 березня 2021 року ОСОБА_1 виконував роботу по гальмуванню вагонів на другій гальмівній позиції, обслуговуючи колії 31, 32, 37, 38. Близько 14-30 год вирішив допомогти регулювальнику швидкості руху вагонів ОСОБА_2 , який працював на 23-28 коліях. При переході на 28 колію, яка була зайнята вагонами, підіймаючись по перехідній площадці вагона зачепився штаниною брюк за зрізаний незадіяний запірно-пломбувальний пристрій, який намагався зняти в той час, як вагони поїхали, не втримався та впав з вагона, а ноги потрапили на колію, внаслідок чого травмував пальці ніг. Акт підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між експлуатацією джерела підвищеної небезпеки та спричиненням шкоди позивачу. У зв`язку з каліцтвом ОСОБА_1 став інвалідом третьої групи, це призвело до труднощів у реалізації права на працю та задоволенні побутових потреб, погіршився стан здоров`я, що призвело до порушення особистих немайнових прав та втрати нормальних життєвих зв`язків. Також позивач відчуває фізичний біль і німоту у пошкоджених кінцівках, в зв`язку з чим йому доводиться проходити лікування, на яке витрачати кошти. Спричинення травми та часткова втрата здоров`я завдали позивачу моральних страждань, розмір яких він оцінив в 168000 гривень, які просить стягнути з відповідача.

На підтвердження позовних вимог позивач надав копії таких документів: трудової книжки, довідки до акта огляду МСЕК, виписки з акта огляду МСЕК, акту спеціального розслідування нещасного випадку, фото та ескізу місця нещасного випадку.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що Актом не було встановлено грубого порушення з його боку вимог інструкцій. Травмування сталося під час виконання трудових обов`язків, робота супроводжується підвищеною небезпекою. Вказані відповідачем у відзиві обставини не звільняють підприємство від відшкодування шкоди. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які звільняють його від відповідальності.

У відзиві не спростовується факт заподіяння позивачу моральної шкоди в зазначеному ним розмірі, не заперечується факт володіння відповідачем джерелом підвищеної небезпеки та не оспорюється причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю володільця джерела підвищеної небезпеки та спричиненою моральною шкодою, що все в сукупності має вирішальне значення для відшкодування шкоди. Тому позивач вважає, що в діях відповідача є склад цивільного правопорушення, за яке він має нести відповідальність.

Позиція відповідача

Представник відповідача Макаровець І.В. надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому не погоджується в позовними вимогами з наступних підстав. Наказом від 14 листопада 2018 року №1816/ОС ВП Жмеринська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» позивача ОСОБА_1 було прийнято на роботу регулювальником швидкості руху вагонів 4 розряду станції Жмеринка, з умовами праці останній був належним чином ознайомлений, про що свідчить підпис в даному наказі. 24 березня 2021 року о 7-30 год ОСОБА_1 пройшов цільовий інструктаж та о 8-00 год приступив до виконання робочих обов`язків по гальмуванню вагонів на другій гальмівній позиції, обслуговуючи колії 31, 32, 37, 38. Біля 14-30 год позивач порушив свої робочі обв`язки, самовільно покинув свою робочу позицію та вирішив допомогти регулювальнику швидкості руху вагонів ОСОБА_2 , який працював на коліях 23-28. Намагаючись перейти через колію 28, яка була зайнята вагонами, вирішив піднятися через площадку вагона-зерновоза, зачепився дротом, вагони поїхали, позивач не втримався та впав з вагона, а ноги потрапили на колію. Після події позивача було доставлено до Жмеринської ЦРЛ.

Наказом ГУ Держпраці від 21 квітня 2021 року №1682 зі змінами, внесеними наказом від 11 травня 2021 року №1858 була створена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 .. Комісія провела розслідування, перевірила всі обставини події та встановила, що позивач під час розпуску вагонів самовільно, не попередивши старшого регулювальника швидкості руху вагонів, покинув свою гальмівну позицію, неуважно слухаючи порядок розпуску, незважаючи на те, що остання група вагонів ще рухалась по 28 колії, намагався її перейти по перехідній площадці четвертого з кінця вагона та при підйомі на перехідну площадку внаслідок зчеплення вагонів не втримав рівновагу, впав та був травмований вагонами, що рухались по інерції. Таким чином подія з ОСОБА_1 сталась внаслідок грубого порушення ним вимог пунктів 2.3., 2.5 робочої інструкції регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка, пунктів 1.9.11, 3.2.1, 3.2.5, та 3.2.19 Інструкції з охорони праці регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка №96 та пункту 3.18 Інструкції регулювальника швидкості руху вагонів ЦД-0065.

В зв`язку з цим представник відповідача просив врахувати викладені обставини події при винесенні рішення та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

На підтвердження своєї позиції представник відповідача надав копії таких документів: наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 , акту №6 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24 березня 2021 року, журналів реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, журналів реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, протоколу засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці працівників станція Жмеринка, витягу з інструкції регулювальника швидкості руху вагонів, Інструкції з охорони праці №96 регулювальника швидкості руху вагонів та робочої інструкції регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка 4 розряду.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до суду 15 листопада 2021 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали, відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів для подання відповіді на відзив та відповідачу строк п`ять днів для надання заперечень (а.с.34).

28 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому ТОВ «Промвагонтранс» заперечило щодо задоволення позову з тим підстав, що вони є неналежним відповідачем (а.с.41-45).

Позивач ОСОБА_1 31 грудня 2021 року подав до суду клопотання про заміну відповідача ТОВ «Промвагонтранс» на належного - АТ «Укрзалізниця»(а.с.93-94).

Ухвалою суду від 6 січня 2022 року замінено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» на Акціонерне товариство «Укрзалізниця». Цією ж ухвалою відповідачеві встановлено строк до 1 лютого для подання відзиву на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк до 10 лютого 2022 року для подання відповіді на відзив та відповідачу строк п`ять днів для надання заперечень (а.с.96).

Відзив на позовну заяву від 1 лютого 2022 року надійшов до суду 2 лютого 2022 року(а.с.101-103).

Відповідь на відзив надійшла до суду 7 лютого 2022 року (а.с.129-132).

Заперечення на відповідь на відповідь на відзив до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

У судовому засіданні установлено, що відповідно до запису в трудовій книжці №28 ОСОБА_1 15 листопада 2018 року прийнято на роботу у виробничий підрозділ Жмеринська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна» залізниця АТ «Укрзалізниця» на посаду регулювальника швидкості руху вагонів 4 розряду (а.с.25-27).

Директор КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Р.Боровський 29 квітня 2021 року листом повідомив заступника начальника Головного Управління Держпраці у Київській області Стахвського С. про те, що хворий ОСОБА_1 був доставлений до лікарні 24 березня 2021 року о 15-35 год. Первинний діагноз: політравма, розтрощення м`яких тканин дистального відділу правої стопи та ІІ-ІІ Іп.п. лівої стопи, перелом м/гомілкової кістки в в/з з пошкодженням малогомілкового нерву, обширна скальпована рана правої гомілки. Освідування на стан алкогольного сп`яніння на момент поступлення не проводилось (а.с.30).

Копія ескізу місця, де стався нещасний випадок з ОСОБА_1 свідчить про те, що подія відбулась на 28 колії (а.с.31-32).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 1 жовтня 2022 року встановлено третю групу інвалідності. Причина інвалідності - нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я). Захворювання ОРА. У висновку про характер та умови праці зазначено, що протипоказана праця у вимушених положеннях та тривала хода (а.с.8).

У виписці до довідки зазначено, що ОСОБА_1 втратив 55% працездатності внаслідок травми на підприємстві (а.с.9).

В зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності, йому 16 вересня 2021 року розроблено індивідуальну програму реабілітації інваліда №852, відповідно до якої діагноз - захворювання ОРА: відсутність 2-3-4-5 пальців правої стопи на рівні голівок плеснових кісток, ампутація куска 2 п на рівні основної фаланги, обширні колоїдні рубці правої гомілки та н/3 стегна з помірною к-рою в колінному суглобі, перелом в/3 лівої гомілкової кістки, хода пошкоджена. Обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до пересування, до трудової діяльності (а.с.10).

Комісія, утворена наказом Головного управління Держпраці в Київській області від 21 квітня 2021 року №1682, зі змінами, внесеними аказом від 11 травня 2021 року № 1858, у складі голови Кицюка Р.І. - головного державного інспектора відділу розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму ГУ Держпраці у Київській області та шести членів провела спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався на колії 28 Подільського сортувально-відправного парку станції Жмеринка. Згідно з висновком комісії, її члени одноголосно прийняли рішення, що нещасний випадок з регулювальником швидкості руху вагонів ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом, як такий, що стався у робочий час на території підприємства під час виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків і підпадає під дію підпункту 2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (а.с.11-24, 105-111).

Згідно з копією наказу (розпорядження) №1816/ЩС від 14 листопада 2018 року про прийняття на роботу, ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 15 листопада 2018 року на посаду регулювальника швидкості руху вагонів 4 розряду. З умовами праці, Внутрішнім трудовим розпорядком, Правилами пропускного режиму на території та в приміщення дирекції, з умовами Колективних договорів регіональної філії «Південно-Західна залізниця», виробничого підрозділу Жмеринська дирекція залізничних перевезень, ознайомлений (а.с.104).

Відповідно до копії акту іспиту, у ОСОБА_1 перевірка знань проведена 2 квітня 2019 року, висновок екзаменаційної комісії: допускається до самостійної роботи після шести практичних чергувань (а.с.112).

Відповідно до копій Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці станції Жмеринка, Журналів реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці станції Жмеринка, Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці станції Жмеринка, ОСОБА_1 всі інструктажі пройшов, знання підтвердив, в журналах поставив свій підпис (а.с.113-121).

У протоколі №48 засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці працівників станції Жмеринка від 18 серпня 2020 року зазначено, що комісією перевірено знання ОСОБА_1 щодо законодавчих та галузевих нормативно-правових актів з охорони праці (а.с. 122).

Головним інженером Жмеринської дирекції залізничних перевезень 18 лютого 2019 року затверджено робочу інструкцію регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка 4 розряду, з якою ознайомився та в якій поставив свій підпис ОСОБА_1 (а.с.125-126).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані сторонами докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

На підставі частини першої, пункту першого частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частини перша, друга, п`ята статті 1187 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Системний аналіз зазначених норм права вказує на те, що наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я потерпілого, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, із його володільця, тобто акціонерного товариства "Українська залізниця", проте в залежності від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується.

У ході розгляду справи відповідачем не доведено, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому підстав для застосування частини п`ятої статті 1187 ЦК України та відмови в позові немає.

Разом з тим, встановлені судом обставини свідчать про грубу необережність потерпілого ОСОБА_1 , що не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, однак враховується судом при визначенні суми відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

У справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суд, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинен особливо ретельно підійти до того, аби присуджена сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач.

Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує, що факт травмування ОСОБА_1 стався внаслідок його грубої необережності, а саме, порушення ним пунктів 2.3 та 2.5 Робочої інструкції регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка, відповідно до яких він суворо виконує вказівки відносно роботи, що надходять від регулювальника швидкості руху вагонів 5 розряду та чергового по сортувальній гірці та уважно стежить за повідомленнями і розпорядженнями, що надходять від чергового по гірці, за сигналами, що подаються складачем поїздів та машиністом локомотива; пункти 1.9.11, 3.2.1, 3.2.5 та 3.2.19 Інструкції з охорони праці регулювальника швидкості руху вагонів станції Жмеринка №96, відповідно до яких регулювальнику забороняється відлучатись з робочої зони без дозволу старшого регулювальника швидкості руху вагонів; перед тим, як піднятись і зійти з перехідної площадки, переконатись у справності поручнів, підніжок та настилу впевнитись у відсутності на міжколійї у місці сходу канав і сторонніх предметів, переконатись у відсутності на сусідніх коліях на небезпечній відстані рухомого складу,що наближається; у випадку необхідності гальмування відчепів на не обслуговуваних коліях регулювальник швидкості руху вагонів виконує цю роботу тільки по команді чергового по сортувальній гірці; знаходячись на міжколійях, що обслуговуються, уважно слухати оголошення по станційному парковому зв`язку про рух відчепів, а також слухати сигнали, що подаються складачем поїздів та локомотивом; пункт 3.18 Інструкції регулювальника швидкості руху вагонів ЦД-0065, відповідно до якої регулювальнику не дозволяється відлучатися з робочої зони без дозволу старшого регулювальника швидкості руху вагонів, а при його відсутності - без дозволу керівника маневрів у даному районі станції.

Однак, суд погоджується з тим, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка пов`язана з погіршенням стану здоров`я, стану якості життя, порушенням укладу життя, погіршенням майнового стану, в зв`язку з тривалим лікуванням, відчуттям фізичного болю та німоти у пошкоджених кінцівках.

Враховуючи вищевикладене, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 50 % від заявленої суми, що складає 84000 грн моральної шкоди на користь позивача, враховуючи відсоток втрати ним працездатності та наявність у його діях невідповідності вимогам інструкції, оскільки він покинув свою гальмівну позицію неуважно слухаючи порядок розпуску, незважаючи на те, що група вагонів ще рухалась на 28 колію, намагався перейти перехідну площадку вагона, не втримав рівновагу, впав та був травмований вагонами, що рухались по інерції.

Суд не є податковим агентом, а тому розмір грошового відшкодування зазначається без утримання будь-яких податків й інших обов`язкових платежів.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що з ним стався нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, під час виконання службових обов`язків, внаслідок у чого він отримав ушкодження здоров`я та моральну шкоду, однак його позов з урахуванням вказаних вище обставин підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 168000 грн., судом стягнуто 84000 грн., тобто позовні вимоги задоволені на 50 % , що є підставою для стягнення на користь держави із відповідача 1240,50 грн судового збору, тобто 50% від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 23, 1167 - 1168, 1172, 1187, 1193 ЦК України, статтями 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 84000 (вісімдесят чотири тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Фінансова компанія «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», вул. Єжи Гедройця,5, м. Київ-150, .

Головуючий суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ