РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

при секретарі судового засідання Процюк Н.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Володимир-Волинського міського суду з вищезазначеним позвом, який обгрунтовує тим, що 24 жовтня 2019 року він звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.07.2020 позов задоволено повністю. Визнано протиправними вимоги Міністерства оборони України в особі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України про надання старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документів на приватний житловий будинок, у якому він зареєстрований та проживає із сім`єю, по АДРЕСА_1 , для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення. Також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії розглянути надані старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації, та протягом десяти робочих днів прийняти відповідне рішення про надання грошової компенсації, про що письмово повідомити старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї.

Позивач зазаначає, що протягом року він неоноразово звертався у військову частину НОМЕР_1 з вимогою виконати рішення суду. У вересні 2021 він отримав лист №3735 від 10.09.2021 в якому зазначено, що житловою комісією в/ч НОМЕР_1 було прийняте рішення відмовити ОСОБА_1 у наданні грошової компенсації за належне жиле приміщення у зв`язку з ненаданням копії документа на право власності за адресою АДРЕСА_1 , де він на даний час зареєстрований, що може призвести до незаконної виплати грошової компенсації.

Вважає, що відмова відповідача є незаконною та порушує його права, оскільки вимога про надання документів на приватний житловий будинок рішенням суду, яке набрало законної сили, визнана протиправною.

Просить визнати протиправним та скасувати витяг із протоколу №16 від 03.09.2021 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про розгляд рапорту /заяви/ на отримання грошової компенсації за належне жиле приміщення згідно загальної черги старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , та зобов`язати в/ч НОМЕР_1 в особі житлової комісії розглянути надані старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідно до «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», без вимоги надання ОСОБА_1 документів на приватний житловий будинок, у якому він зареєстрований та проживає із сім`єю, по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

22 червня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від в/ч НОМЕР_1 , у якому відповідач заперечує обставини, викладені у тексті позовної заяви, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. У відзиві зазначено, що вимога позивача про визнання неправомірним та скасування витягу із протоколу №16 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 03.09.2021 про розгляд рапорту /заяви/ на отримання грошової компенсації за належне йому жиле приміщення згідно загальної черги є безпідставною, оскільки витяг із протоколу не є рішенням житлової комісії А1008 і визнанню протиправним чи скасуванню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов`язання розглянути надані позивачем документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення без вимоги надання ОСОБА_1 документів на приватний житловий будинок, у якому він зареєстрований та проживає із сім`єю, по АДРЕСА_1 , то дана вимога виконана відповідачем відповідно до рішення суду від 16.07.2020, зокрема документи розглянуто та листом від 10.09.2021 №3735 надано позивачу відповідь.

Відповідач вважає, що житлова комісія військової частини НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та згідно чинного законодавства, а тому просить відмовити ОСОБА_1 у задволенні його позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.07.2022 закрито підготовче провадження у справіта справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Представник відповідача в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на вказані у відзиві обставини.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та такми, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовьязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах СРСР та України в період з 03.11.1982 р. по 14.05.2001 р., є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Згідно наказу Командувача військами Західного ОК № 24 ПМ від 10 травня 2001 року, старшого прапорщика ОСОБА_1 було звільнено у запас з 14 травня 2001 року на підставі пп. «в» п.46 (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками і мічманами із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.

До складу сім`ї позивача входить: дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , 1989 р.н., дочка ОСОБА_6 , 1996 р.н.

Починаючи з 1993 року і по теперішній час, він разом із своєю сім`єю проживає за наймом у будинку АДРЕСА_1 .

27 травня 1993 року його та членів його сім`ї постановлено на квартирний облік в загальну чергу та в списки на першочергове отримання житла (УБД), як таких що не мали у власності та /або користуванні житлового приміщення, що стверджується витягами з протоколу №5 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 26.05.1993 року, з протоколу №7 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 (без дати), з протоколу №14 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 29.02.2016р.

Оскільки він не мав житла ні у власності, ні у користуванні, а тому оселився та проживав за наймом у будинку, що належав бабі його дружини ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Оскільки остання не лишила заповіту, то відповідно після її смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями будинку є ОСОБА_8 , яка фактично доводиться позивачу тещею, а також син спадкодавиці ОСОБА_9 та інша дочка спадкодавиці ОСОБА_10 .

18.02.2022 ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного житлового будинку.

28 вересня 2016 року позивача та членів його сім`ї, постановлено зняти з квартирного обліку, як таких, що забезпечені житловою площею, що стверджується витягом з протоколу №22 житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28.09.2016р.

Рішенням Володимир-Волинської міського суду Волинської області у справі 154/244/17 від 22.03.2017 року дії КЕВ було визнано протиправними та судом скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 вересня 2016 року № 22 в частині виключення його з квартирного обліку. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , в особі житлової комісії, поновити позивача на квартирному обліку у списках, що користуються правом перебування у загальній черзі на отримання житла та першочергового одержання житла з часу прийняття житловою комісією рішення про виключення його з квартирного обліку, тобто з 28 вересня 2016 року, із залишенням на квартирному обліку ОСОБА_1 з 27 травня 1993 року.

На виконання вказаного рішення суду, відповідно до протоколу №5 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 10.09.2017, комісією прийнято рішення поновити позивача зі складом сімьї три особи на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі та в списках на першочергове отримання житла (УБД) з 27.05.1993.

22 березня 2017 року позивачем було складено відповідну заяву для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення із відповідними додатками.

29 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав відповідь № 22/627, у якій було зазначено, що в ході перевірки працівниками Головного КЕУ ЗСУ було виявлено недоліки, а саме: Відсутні документи на приватний будинок у якому він зареєстрований та проживає разом зі сім`єю.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 липня 2020 року, за позовом позивача, визнано протиправними вимоги Міністерства оборони України в особі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України про надання старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документів на приватний житловий будинок, у якому він зареєстрований та проживає із сім`єю, по АДРЕСА_1 , для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення. Також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії розглянути надані старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації, та протягом десяти робочих днів прийняти відповідне рішення про надання грошової компенсації, про що письмово повідомити старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї. Рішення набрало законної сили 29.08.2020.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке викладено у Протоколі №16 від 03.09.2021, старшому прапорщику запасу ОСОБА_1 повторно відмовлено у наданні грошової компенсації за загальною чергою на належне йому житлове приміщення, у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що може призвести до незаконної виплати грошової компенсації.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці в та членів їх сімей» № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці в та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Абзац четвертий пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 та наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (із змінами та доповненнями), військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей) за бажанням можуть звернутися особисто з рапортом (заявою) на отримання грошової компенсації за належне їм жиле приміщення до житлової комісії за місцем перебування на квартирному обліку.

Відповідно до ст. 11 Порядку для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Отже, законодавець передбачає певний порядок, згідно якого надається грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, в якому чітко вказано, що копія свідоцтва про право власності на житло надається лише за його наявності, тобто є необов`язковою.

Зважаючи на вказані положення нормативно-правових актів, які не передбачають обов`язкового надання документів про право власності на житло, рішення суду від 16 липня 2020 року, яке набрало законї сили та є обов`зковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, яким відповідні вимоги відповідача визнані протиправними, суд вважає, що у відповідача не було жодних правових підстав для відмови позивачу у наданні грошової компенсації за загальною чергою на належне йому житлове приміщення, у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на будинок, в якому проживає позивач

За таких обставин рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке викладено у Протоколі №16 від 03.09.2021 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , є протиправним, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. № 728, ст.ст. 4, 13, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке викладено у Протоколі №16 від 03.09.2021 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , в частині розгляду рапорту (заяви) старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення згідно загальної черги.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії розглянути надані старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», без вимоги надання ОСОБА_1 документів на приватний житловий будинок, у якому він зареєстрований та проживає із сім`єю, по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М. Лутай