КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 759/9631/21 Головуючий у І-й інстанції - Горбенко Н.О.
апеляційне провадження № 22-ц/824/2622/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ "Міжнародна Страхова Компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначали, що ОСОБА_1 01.02.2020 року приблизно о 22 год. 59 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Верховинна в м. Києві, зі сторони вул. І.Крамського в напрямку вул. Ф.Кричевського зі швидкістю приблизно 50 км/год., наближаючись до будинку № 46 (по вул. Котельникова). В цей же час, на зустріч відповідачу, зі сторони вул. Ф.Кричевського в напрямку вул. І.Крамського в м. Києві зі швидкістю приблизно 40 км/год. рухався автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 . Після цього, відповідач, продовжуючи керувати автомобілем «Audi A4», проявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування, не впевнився в безпеці дорожнього руху, переткнув осьову лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , чим порушив п. 1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 8.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 були заподіяні такі тілесні ушкодження: а) різана рана на задньому краю п`яно-фалангового суглоба 5 пальця лівої кисті; б) подряпини в лобній ділянці зліва, по задньому краю лівої кисті в середній третині, основної фаланги 5 пальця її, проксимального міжфалангового суглоба, на задньо-внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба; в) синець на тілі, з переходом на долонну поверхню 1 пальця правої кисті та на променево-зап`ястковий суглоб; г)закрита травма правого колінного суглобу - перелом верхівки наколінника без зміщення уламків, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Внаслідок протиправних дій відповідача автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, чим позивачам, як власникам транспортного засобу, завдано матеріальної шкоди.

У зв`язку з чим позивачі просили стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду, яка складається з: вартості автомобіля за аналогічними характеристиками на час аварії у сумі 238 000,00 грн., витрат на ліки та ортез у сумі 5 850,00 грн. та 14 150,00 грн. на лікувально-оздоровчий санаторій, необхідний для реабілітації після травми, а всього 258 000,00 грн.

Крім, того позивачам було завдано моральну шкоду, яку ОСОБА_4 визначив у розмірі 117 мінімальних заробітних плат, а ОСОБА_3 у розмірі - 50 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 846 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 50 000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 238 000 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 50 000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.

В поданому письмовому поясненні позивачка ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без зміни.

Інші учасники справи правом на подачу відзиву не скористалися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила розглянути справі у її відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 01.02.2020 року приблизно о 22 год. 59 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Верховинна в м. Києві, зі сторони вул. І.Крамського в напрямку вул. Ф.Кричевського зі швидкістю приблизно 50 км/год., наближаючись до буд. № 46 по вул. Котельникова. В цей же час, назустріч відповідачу, зі сторони вул. Ф.Кричевського в напрямку вул. І.Крамського в м. Києві зі швидкістю приблизно 40 км/год. рухавсь автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Відповідач, продовжуючи керувати автомобілем «Audi A4», проявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування, не впевнився в безпеці дорожнього руху, переткнув осьову лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , чим порушив п. 1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 8.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 були заподіяні такі тілесні ушкодження: а) різана рана на задньому краю п`яно-фалангового суглоба 5 пальця лівої кисті; б) подряпини в лобній ділянці зліва, по задньому краю лівої кисті в середній третині, основної фаланги 5 пальця її, проксимального міжфалангового суглоба, на задньо-внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба; в) синець на тилі, з переходом на долонну поверхню 1 пальця правої кисті та на променево -зап`ястковий суглоб; г)закрита травма правого колінного суглобу - перелом верхівки наколінника без зміщення уламків, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 є позивачка, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 18).

Згідно Звіту №18114 від 24.06.2021р. про визнання вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складаного ТОВ «ЕАК «Довіра» (а.с. 49), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 279 150, 58 грн., ринкова вартість автомобіля визначена за порівняльним підходом складає 154 063, 20 грн. Розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок ДТП, становить 154 063, 20 грн. й складає ринкову вартість автомобіля.

За правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зважаючи на те, що саме відповідач є винним у спричиненні збитків позивачам, а тому він має відшкодувати заподіяну їм шкоду.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди 5 846 гривень, що становить витрати на ліки та ортез, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності даних позовних вимог.

Відшкодовуючи з відповідача на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 238 000грн., заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що спричинення такої шкоди і її розмір повністю підтверджуються матеріалами справи. Згідно Звіту №18114 від 24.06.2021р. про визнання вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту пошкодженого становить 279 150, 58 грн., проте позивачами заявлено до стягнення матеріальну шкоду в сумі 238 000грн., тому суд в межах заявлених позовних вимог у відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України і стягнув на користь позивачки 238 000грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 5. постанові №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Як вже було зазначено, що відповідно до Звіту №18114 від 24.06.2021р. про визнання вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля становить 279 150, 58 грн., ринкова вартість автомобіля складає 154 063, 20 грн. Розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок ДТП, становить 154 063, 20 грн. й складає ринкову вартість автомобіля на момент його пошкодження.

Отже, виходячи із положень п.30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб - автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , є технічно знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього автомобіля перевищує його ринкову вартість.

Згідно пунктів 7.17 та 7.18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 р. №142/5/2092 (надалі - Методики), якщо транспортний засіб є фактично знищеним, визначається вартість його утилізації, що обчислюється як суми ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишились.

Пунктом 2.4 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахування фізичного зносу, та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як видно зі Звіту № С119/21/1 про ринкову вартість колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза -Стандарт» 09.12.2021 р., наданого в суді апеляційної інстанції відповідачем, середня ринкова ціна автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані внаслідок ДТП 01.02.2020 р. складає 49 990грн.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідач приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, тому мав реальну можливість подати вказаний доказ. Оскільки апелянт не навів поважних причин не подання доказу щодо вартості залишків пошкодженого автомобіля до районного суду, тому колегія суддів Звіт № С119/21/1 про ринкову вартість колісного транспортного засобу, не приймає їх до уваги.

Із пояснень в судовому засіданні позивача ОСОБА_2 , який також представляє інтереси своєї дружини ОСОБА_3 за довіреністю, вбачається, що позивачі не заперечують передати відповідачу залишків пошкодженого автомобіля після відшкодування останнім заподіяної матеріальної шкоди.

Таким чином, висновки суду про стягнення на користь позивачки матеріальної шкоди у сумі 238 000 грн. зроблені без врахування ринкової вартості транспортного засобу до ДТП. Як видно з доводів апеляційної скарги, позивач фактично за рішенням суду отримає кошти у відшкодування матеріальної шкоди, що значно перевищують ринкову вартість транспортного засобу до ДТП у розмірі 154 063 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 слід змінити, зменшивши розмір відшкодованої позивачці матеріальної шкоди з 238 000 грн. до 154 063 грн. 20 коп.

На підставі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що заподіяла шкоду при наявності її вини.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковим, для держав-учасниць Конвенції.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 вказаної постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести заявник.

В позовній заяві позивачі в обґрунтування розміру моральної шкоди посилаються на характер скоєного злочину, глибину фізичних та душевних страждань, пошкодження їх майна та обмеження позивачів вільно пересуватися на своєму автомобілі тощо.

Згідно довідки лікаря ОСОБА_5 позивач ОСОБА_2 проходив психологічні консультації, пов`язані з моральної шкодою внаслідок психо- травмуючої ситуації, а саме дорожньо-транспортної пригоди. А вказана ситуація спричинила пригнічений, подавлений стан, що заважала займатися робочими і побутовими справами, конкретна ситуація спричинила як моральні так і матеріальні збитки для клієнта на тривалий час (а.с. 72).

Отже, вирішуючи питання про розмір стягнення на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50 000 грн., суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що позивачеві заподіяні моральні та фізичні страждання внаслідок завданих тілесних ушкоджень та з урахуванням конкретних обставин справи, характеру й тривалості моральних і фізичних страждань позивача, викликаних пошкодженням здоров`я та ушкодженням належного сім`ї автомобіля, та неможливістю тривалий час користуватися транспортним засобом, чим порушено звичний уклад життя позивача, внаслідок чого йому заподіяна моральна шкода. З урахуванням вказаних обставин та, виходячи з принципів співмірності й розумності, суд обґрунтовано відшкодував на користь позивача моральну шкоду в сумі 50 000 грн. Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру стягнутої з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди.

Разом з тим, обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_3 , суд, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру й тривалості моральних страждань позивачки, викликаних пошкодженням належного її сім`ї автомобіля та неможливістю тривалий час користуватися транспортним засобом, прийшов до правильного висновку про необхідність відшкодування позивачці моральної шкоди. Проте при визначенні суми відшкодування суд в достатній мірі не врахував конкретні обставини справи, принципи співмірності й розумності, та визначив відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн., яку колегія суддів вважає завищеною. За таких обставин, стягнуту судом на корить позивачки моральну шкоду в сумі 50 000 грн. належить зменшити до 10 000 грн., змінивши судове рішення в цій частині.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 2 120 грн.90 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди з 238 000 до 154 063 грн.20 коп.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з 50 000 грн. до 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 2120,90 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 21 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді: