ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 390/1457/21

провадження № 22-ц/4809/1240/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року у складі головуючого судді Гершкула І. М., у справі за заявою неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернувся неповнолітній ОСОБА_2 із приводу систематичного вчинення біологічним батьком ОСОБА_3 психологічного насильства.

З 2008 року ОСОБА_3 не приймав участі у вихованні сина ОСОБА_2 , будь-якого спілкування між ними не було.

Після звернення до суду матері ОСОБА_2 ОСОБА_4 із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , він у 2018 році звернувся до суду із позовом про встановлення порядку участі у вихованні дитини.

Рішенням суду першої інстанції, що набуло законної сили відмолено у задоволенні позову про позбавленні ОСОБА_3 батьківських прав.

Постановою Кропивницького апеляційного суду встановлено графік побачень батька з сином та відкрито виконавче провадження.

21 листопада 2020 року ОСОБА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 і представником ОСОБА_6 прибули на зустріч із неповнолітнім ОСОБА_2 . Під час зустрічі з сином, ОСОБА_3 вів себе відсторонено та незацікавлено, натомість ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вели себе зухвало та агресивно щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , зокрема вимагали від дитини негайно піти з ними, залякували його відповідальністю за невиконання рішення суду, принижували ОСОБА_4 у присутності сина.

Реагуючі на це, ОСОБА_2 в присутності свідків повідомив про своє категоричне небажання спілкуватися з батьком. Після зазначеної зустрічі, ОСОБА_2 почував себе пригніченим, виснаженим, втомленим, ображеним і приниженим. Вказані ситуації повторювалися під час наступних зустрічей батька з сином, під час яких ОСОБА_5 вимагала від родини ОСОБА_2 відкликання виконавчого листа про стягнення з її сина аліментів на утримання неповнолітнього сина. Врешті дитина була змушена звертатися до поліції. Відповідно висновків психолога, зустрічі ОСОБА_2 із біологічним батьком та бабусею є психотравмуючими та мають ознаки психологічного насилля.

Заявник вважає, що сукупність вищевказаних обставин свідчить про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 і його матері.

Просив:

видати обмежувальний припис, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , яким:

заборонити ОСОБА_3 наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а саме: місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; місця навчання: Соколівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Соколівської сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області, розташованого за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, просп. Соколівський 1-Б, або будь-якого іншого місця проживання чи навчання ОСОБА_2 ;

заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

заборонити ОСОБА_3 ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_2 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Відмовляючи у задоволення заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту домашнього насильства, а наведені заявником обставини не містять ознак фізичного (застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_2 фізичної сили, або в будь-який спосіб спричинення шкоду його здоров`ю чи життю, або ж поставлення його під загрозу) чи психічного насильства (не встановлено, що ОСОБА_3 ображав малолітнього сина ОСОБА_2 , погрожував чи залякував його або вчиняв інші умисні дії, направлені на порушення психологічної рівноваги дитини, обмеження його волевиявлення) в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Не погодившись із вказаним рішенням суду представник неповнолітнього заявника адвокат Шепеленко А. О., подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Зазначала, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав оцінки висновкам психолога, які підтверджують, що зустрічі ОСОБА_7 із біологічним батьком та бабусею є психотравмуючими і мають ознаки психологічного насилля.

Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні не вказав чому не приймає висновок шкільного психолога від 11.10.2021 №25.3 в якому зазначено, що з метою збереження психологічного здоров`я ОСОБА_7 , необхідно зважити увагу на те, як проходять побачення, не допускати з боку батька проявів маніпуляції, тиску, враховувати побажання ОСОБА_7 бачитись в безпечному середовищі, поблизу дому. В іншому випадку такі зустрічі на думку психолога матимуть лише психотравмуючий вплив і сприятимуть погіршенню здоров`я, через що хлопчик постійно потребуватиме психологічної допомоги.

Також судом не враховано думку постраждалої дитини, яка категорично не бажає спілкуватися з біологічним батьком, сприймає його як сторонню людину, не довіряє йому, вказує, що біологічний батько ображає його словесно, погрожує відповідальністю для мами ОСОБА_7 , принижує маму ОСОБА_7 в його присутності.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Зазначена справа була предметом апеляційного та касаційного перегляду.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року було залишено без змін рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року, яка скасована постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року, а справа була передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 листопада 2022 призначено вказану справу до розгляду, з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частинами другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 569/11507/21 (провадження № 61-3103св22) зроблено висновок, що «у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Смутко ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

10 червня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до відділення поліція № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з заявою про притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтею 126-1 КК України, тобто систематичне вчинення насильства щодо неповнолітнього ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0001821 від 30 липня 2021 року на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда зареєстровано кримінальне провадження за статтею 126-1 КК України відносно ОСОБА_3 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_2 .

Згідно висновку шкільного психолога Соколівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 253 від 11 жовтня 2021 року,вбачається, що ОСОБА_2 легко йде на контакт, вільно викладає свої думки, охоче ділиться, що має емоційну прихильність до чоловіка матері, розповідає про спільне дозвілля, зацікавленість вітчима у його житті, довірливі відносини між ними. Під час бесіди він переконливо наголошує на тому, що категорично проти побачень з біологічним батьком далеко від дому. На такі побачення він ходить неохоче. ОСОБА_2 говорить, що не відчуває батьківського тепла та піклування, а тільки бачить поряд із собою чужого чоловіка, поряд із яким він відчуває дискомфорт, страх, тривожність. Після таких побачень довго зберігається нестабільний психоемоційний стан. Біологічний батько не бере до уваги психологічний стан хлопчика, наполягає на побаченнях, що викликає супротив із боку сина, як реакція на насильницькі прояви у спілкуванні. Під час спілкування ОСОБА_2 із батьком ігноруються його потреби та почуття, що суперечить нормам спілкування та має різкий психотравмуючий вплив. Після таких побачень постійно виникає потреба у психологічній допомозі (том 1 а.с.15).

Висновок психолога № 13/0521 від 14 травня 2021 року свідчить, що на момент проведення психодіагностичних заходів встановлено, що у хлопчика переважають емоція радості з періодичними проявами тривожності, злості, коли йдеться про його біологічного батька. Щодо матері та її чоловіка демонструє позитивне ставлення - любов, повагу. ОСОБА_2 категорично заявляє про небажання бачитись з батьком і однозначно зазначає, що хоче проживати зі своєю матір`ю та її чоловіком. Враховуючи вищезазначене реагування дитини на біологічного батька, подібні контакти можуть спричинити погіршення психофізичного стану ОСОБА_2 (том 1 а.с.16)

Висновок психолога № 16/0621 від 05 червня 2021 року свідчить, що ОСОБА_2 однозначно заявляє про небажання зустрічатись зі своїм біологічним батьком і його матір`ю. Має виражену емоційну прихильність до своєї матері та її чоловіка. Контакт із біологічним батьком, або згадування про нього, викликають у хлопчика різке погіршення психоемоційного стану, сльози. Зустрічі з біологічним батьком та його матір`ю (бабусею) мають для ОСОБА_2 різкий психотравмуючий вплив, що відбивається на психофізичному здоров`ї дитини. Після таких контактів виникає потреба у надані психологічної допомоги хлопчикові (том 1 а.с. 17).

Висновок психолога № 17/0621 від 09 червня 2021 року свідчить, що ОСОБА_4 забезпечує побачення сина з біологічним батьком, але дитина має різко негативне ставлення до вищезазначеної особи та не бажає зустрічатись з ним взагалі. Спілкування ОСОБА_2 із біологічним батьком і бабусею є психотравмуючим для хлопчика та має ознаки психологічного насильства, адже викликає страждання у дитини, ігноруються потреби та почуття дитини. Внаслідок негативного впливу контактів хлопчика з біологічним батьком і його матір`ю у ОСОБА_2 погіршився психоемоційний стан, він проходить курс психокорекції засобами арт-терапії (том 1 а.с.18).

Висновок психолога № 31/1021 від 03 жовтня 2021 року свідчить, що у момент побачення з біологічним батьком ОСОБА_3 у ОСОБА_2 різко зростає тривожність, погіршується загальне самопочуття. Емоційний стан лабільний (нестійкий). Ці ознаки загострюються, коли до розмови намагається підключитись мати біологічного батька. Таке погіршення психофізичного стану хлопчика трапляється кожного разу після зустрічей із ОСОБА_3 і його матір`ю. Дитина не виявляє бажання бачитись з ним, однак вимушено погоджується на це. Біологічний батько та бабуся (мати батька) регулярно перебивають хлопчика, не бажають слухати про його страх і переживання, а їх звернення до дитини часто носять маніпулятивний характер. З метою збереження психологічного та фізичного здоров`я ОСОБА_2 необхідно звернути увагу на погіршення самопочуття дитини, після кожного вищезазначеного побачення, недопустимість примушування до психотравмуючих зустрічей, а також прохання самого хлопчика щодо надання йому психологічної допомоги ( том 1 а.с.19).

Згідно характеристики Соколівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 256 від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_2 навчається у Соколівській ЗШ із першого класу, характеризується позитивно, проте останнім часом помічено зміни поведінки, оскільки учень став нервовим, збудженим, вразливим і замкненим, складається враження, що його щось турбує. Під час бесіди з ОСОБА_2 стало відомо, що в його житті з`явився біологічний батько ОСОБА_3 , з яким він не хоче спілкуватися, однак через загрозу штрафу він змушений зустрічатися з біологічним батьком. Навчанням і поведінкою ОСОБА_2 постійно цікавляться його батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_10 , біологічний батько ОСОБА_3 участі у шкільному житті дитини не приймає.

Відповідно письмових пояснень ОСОБА_2 наданих працівнику поліції 07 серпня 2021 року, ОСОБА_7 вийшов на побачення з біологічним батьком, і повідомив, що побачення відбудеться біля будинку, де він проживає, однак батько заперечив, оскільки їх зустріч знімають на відеокамеру, після чого ОСОБА_3 сперечався з ОСОБА_4 , шантажував її, врешті-решт ОСОБА_3 повідомив, що йому не підходить такий формат зустрічей, а тому пішов.

Акт державного виконавця від 02 жовтня 2021 року свідчить, що в рішенні суду не визначено місця зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а тому вирішено, що побачення відбудеться у кафе в м. Кропивницький для нормального спілкування, проте сторона боржника категорично проти, а тому рішення суду не виконано.

Листом відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 8424/111-3-202 від 04 жовтня 2021 року повідомлено ОСОБА_4 , що 02 жовтня 2021 року о 10.40 год. до чергової частини надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому здійснено виїзд на місце події нарядом групи реагування патрульної поліції. Вказане звернення внесено до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за реєстраційним номером 2503 від 02 жовтня 2021 року, проводиться перевірка.

Згідно висновку виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького № 2573/49-05-24 від 05 червня 2018 року щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поведінка ОСОБА_3 розцінена, як ухилення від виховання та утримання дитини ОСОБА_2 , винна поведінку батька та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення постанови Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2020 року.

Згідно відеозаписів з відеокамери житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також мобільного телефона ОСОБА_4 , де зафіксовано зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 біля подвір`я вказаного будинку: 05 червня 2021 року на зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були присутні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , начальник служби у справах дітей Соколівської сільської ради Побережник М. Ю., державний виконавець Опря Ю. О., а також психолог ОСОБА_11 ; 02 жовтня 2021 року на зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були присутні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , державний виконавець Опря Ю. О., а також психолог ОСОБА_11 ; рішення суду про порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином виконується, проте нормального спілкування між сином і батьком не відбувається через суперечки між сторонами; будь-яких підтверджень щодо наявності факту фізичного чи психологічного насильства з боку ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 на відеозаписах не зафіксовано.

На запит суду Відділенням поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області листом № 9561/111-3-2021 від 08 листопада 2021 року надано копії відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що прибули за викликом ОСОБА_2 на лінію 102 за реєстраційним номером звернення 8503 від 02 жовтня 2021 року, які досліджено у судовому засіданні, де зафіксовано приїзд наряду поліції за адресою: АДРЕСА_1 , де відбувалася зустріч ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на якій були присутні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , державний виконавець Опря Ю. О., психолог ОСОБА_11 . ОСОБА_2 пояснив працівникам поліції, що вийшов на побачення з ОСОБА_3 , однак спілкуватися з ним не бажає. Будь-яких підтверджень щодо наявності факту фізичного чи психологічного насильства з боку ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 на відеозаписах не зафіксовано. Також надано наявну інформацію з бази даних ІПНП «АРМОР» щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, щодо звернення ОСОБА_2 на лінію 102, звернення ВДВС про стягнення аліментів на користь ОСОБА_12 , вчинення ОСОБА_3 насильства в сім`ї щодо доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На запит суду Кропивницьким відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано лист № 65458337/2 від 08 листопада 2021 року, яким повідомлено, що державною виконавчою службою заведено виконавче провадження АСВП № 64705350 щодо примусового виконання виконавчого листа № 404/3698/12 (№ 2/404/2538/18), виданого 04 грудня 2020 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, яким визначено ОСОБА_3 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом періодичних побачень: 2 рази на місяць І та III суботи місяця з 10.00 год. до 17.00 год.

При спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_2 та участі у його вихованні, батькові ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , з якою проживає дитина, має створювати належні умови спілкування, що не перешкоджають нормальному розвитку дитини.

Згідно матеріалів виконавчого провадження АСВП № 64705350 державним виконавцем відкрито виконавче провадження постановою від 18 травня 2021 року, а в подальшому: 05 червня 2021 року ОСОБА_2 відмовився від побачення з ОСОБА_3 ; 18 червня 2021 року відкладено проведення виконавчих дій через хворобу дитини; 01 липня 2021 року відкладено проведення виконавчих дій, оскільки ОСОБА_2 перебував у туристичному поході в Закарпатській області; 17 липня 2021 року відбулося побачення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця від 04 серпня 2021 року закінчено виконавче провадження. Постановою державного виконавця від 11 серпня 2021 року відновлено виконавче провадження. Акт державного виконавця від 02 жовтня 2021 року свідчить, що в рішенні суду не визначено місця зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а тому вирішено, що побачення відбудеться у кафе в м. Кропивницький для нормального спілкування, однак сторона боржника категорично проти, тим самим рішення суду не виконано. Постановою державного виконавця від 07 жовтня 2021 року накладено на ОСОБА_4 штраф у сумі 1 700 грн. 13 жовтня 2021 року відкладено проведення виконавчих дій, оскільки ОСОБА_2 перебував у туристичному поході на території Соколівської сільської ради. 03 листопада 2021 року відкладено проведення виконавчих дій, оскільки ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

21 листопада 2020 року ОСОБА_2 подав на ім`я начальника служби у справах дітей Соколівської сільської ради Побережник М. Ю. заяву, згідно якої відмовився від побачення з батьком ОСОБА_3 21 листопада 2020 року.

Кропивницьким відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано лист № 22538/19-9-23/2 від 10 листопада 2021 року, яким долучено відеозаписи з відеокамери житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мобільного телефона ОСОБА_4 , де зафіксовано зустрічі 07 серпня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 біля подвір`я вказаного будинку. Під час побачення була присутня ОСОБА_4 , яка здійснювала відеофіксацію побачення батька та сина. Будь-яких підтверджень щодо наявності факту фізичного чи психологічного насильства з боку ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 на відеозаписах не зафіксовано.

18 квітня 2021 року ОСОБА_4 подала заяву до Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за фактом отримання погроз фізичної розправи від ОСОБА_5 , що також зафіксовано рапортом працівника поліції від 18 квітня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2018 року визнано протиправною бездіяльність службових осіб Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 18 квітня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України, а також зобов`язано начальника Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 18 квітня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України.

Листами Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 27/К-971 від 17 вересня 2018 року та № 27/К-1370 від 15 січня 2019 року повідомлено, що на виконання ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2018 року, 07 травня 2018 року розпочато кримінальне провадження № 0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України (погроза вбивством), досудове слідство тримає, будь-якого статусу ОСОБА_5 і ОСОБА_3 не мають.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07 жовтня 2021 року ВП № 65458337 про накладення штрафу в розмірі 1 700 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, вважає встановленим, що саме заінтересована особа ОСОБА_3 систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до сина.

Матеріали справи містять висновки психологів, з яких вбачається, що спілкування ОСОБА_2 зі своїм біологічним батьком викликає у нього психологічне страждання, а тому є недопустимим і недоцільним примушувати дитину до таких психотравмуючих зустрічей, які є правом дитини, а не її обов?язком.

Суд апеляційної інстанції враховуючи ризики відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вважає за необхідне встановити тимчасові обмеження за наявними об`єктивними обставинами, якими підтверджуються доводи заявника.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів прийшла до висновку про наявність ознак застосування відносно ОСОБА_2 психологічного насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також наявність ризиків застосування такого насильства у майбутньому, та вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на шість місяць.

Заходи, які просив вжити представник заявника щодо ОСОБА_14 , є виправданими та мають на меті забезпечення реалізації та захисту прав потерпілої особи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нову постанову, якою заяву про видачу обмежувального припису задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Шепеленко Анастасія Олександрівна задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року скасувати.

Заяву неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 метрів до самого ОСОБА_2 , до місця його проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а саме:

місця проживання: ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

місця навчання: Соколівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів Кропивницького району, Кіровоградської області за адресою: проспект Соколівський, 1- Б, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградської області;

або будь якого іншого місця проживання чи навчання ОСОБА_2 під час дії обмежувального припису;

заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_2 або контактування з ним через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб;

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість ) місяців, з часу проголошення даного судового рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (частина 4 статті 350-6 ЦПК України).

Копію постанови у відповідності до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України направити до Кропивницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області та виконавчому комітету Кіровоградської міської ради, для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді А.М.Головань

О.А.Письменний