Справа № 346/6521/21
Провадження № 2/346/509/22
24 березня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі судді: П`ятковського В.І.,
за участю секретаря: Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
Зазначає, що у вказаному житловому будинку крім неї зареєстрований відповідач. Однак, він з 2017 року, в господарстві не проживає, в ньому відсутні його особисті речі. Також він не бере участь в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вказаному будинку і це житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, просить визнати його такими, що втратив право на користування ним.
В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Дає згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем проживання.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 09 грудня 2011 року (а.с. 5).
Згідно із довідкою про склад сім`ї, виданою «Центром надання адміністративних послуг» 24 грудня 2021 року № 2932, у вказаній квартирі окрім позивача зареєстровані: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 , який фактично в будинку не проживає (а.с.7).
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , які надійшли до суду 24 березня 2022 року вбачається, що відповідач не проживає в квартири АДРЕСА_1 , з 2017 року. Речей його в квартирі немає, жодних комунальних послуг він не сплачує (а.с.32).
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідач продовжують бути зареєстрованими покинуте ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 257 ч. 1 п. 5, 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 24 березня 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.