Дата документу 22.02.2022
ЄУ № 942/1779/21
Провадження №2/942/155/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Рожкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права на користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новопсковська селищна рада,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеному домоволодінні зареєстровані сини позивача ОСОБА_2 , 1987 року народження, ОСОБА_3 , 1980 року народження, та ОСОБА_4 , 1974 року народження, яка не є родичем позивача. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у належному позивачу будинку, вона фактично позбавлена права щодо отримання субсидії на оплату комунальних послуг, чим порушується її право власності, а тому позивач звертається до суду.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.12.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.01.2022, залучено до участі у справі третю особу.

18.01.2022 підготовче судове засідання відкладено до 08.02.2022 у зв`язку з неявкою відповідачів.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2022.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглядати без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі не надали, причини неявки у судове засідання не повідомили. Відповідач ОСОБА_2 надав заяву, в якій повідомив, що з 31.12.2021 змінив місце реєстрації.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новопсковської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наступними документами.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 09.02.1981, зареєстрованого 04.03.1982 нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Корнієнко Н.В. за № 177 у реєстрі, згідно рішення виконавчого комітету селищної ради депутатів трудящих № 70 від 09.02.1981 про надання земельної ділянки, надано право індивідуального будівництва житлового будинку ОСОБА_5 на праві безстрокового користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , загальною площею 800 кв.м.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого 07.07.1995 Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 07.07.1995 уклали шлюб, актовий запис № 43. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_8 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 286798185 від 25.11.2021 зареєстровано 22.11.2021 право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 116,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із довідкою № 3550, виданою виконавчим органом Новопсковської селищної ради 29.11.2021, ОСОБА_1 , 1961 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно записів погосподарської книги має такий склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_6 , 1968 р.н., син ОСОБА_2 , 1987 р.н., донька ОСОБА_9 , 1996 р.н., син ОСОБА_3 , 1980 р.н., не родич ОСОБА_4 , 1974 р.н., проживає, але не зареєстрований ОСОБА_10 , 1992 р.н.

Відповідно до акту підтвердження не проживання, складеного 26.11.2021 спеціалістом відділу соціального захисту населення Новопсковської селищної ради Єршовою К.С., в присутності громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтверджено факт не проживання по АДРЕСА_1 ,з вересня 2014 року по теперішній час 2021 рік ОСОБА_2 , 1987 року народження, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

З акту підтвердження не проживання, складеного 26.11.2021 спеціалістом відділу соціального захисту населення Новопсковської селищної ради Єршовою К.С., в присутності громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вбачається, що ОСОБА_3 , 1980 року народження, не проживає по АДРЕСА_1 ,з листопада 2002 року по теперішній час 2021 рік. Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту підтвердження не проживання, складеного 26.11.2021 спеціалістом відділу соціального захисту населення Новопсковської селищної ради Єршовою К.С., в присутності громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтверджено факт не проживання по АДРЕСА_1 ,з 2019 року по теперішній час 2021 рік ОСОБА_4 , 1974 року народження.

Згідно довідки № 03, виданої 04.01.2022 виконавчим органом Новопсковської селищної ради, ОСОБА_2 , 1987 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , згідно записів погосподарської книги має такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_14 , 1991 року народження, донька ОСОБА_15 , 2015 року народження.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Згідно із ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 з листопада 2002 року та ОСОБА_4 з 2019 року фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що останніми не заперечено.

Отже, суд вважає доведеним, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понад 6 місяців не проживають за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні.

Таким чином позовні вимоги в частині позбавлення права користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача до ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

У заяві від 10.01.2022 відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що з 31.12.2021 змінив місце реєстрації з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_3 .

На доказ вказаної обставини надав довідку № 03, видану виконавчим органом Новопсковської селищної ради 04.01.2022, відповідно до якої ОСОБА_2 , 1987 року народження, зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Отже ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи не зареєстрований та не проживає.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.У зв`язку з чим, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 сплачений нею при поданні позовної заяви, у розмірі по 454,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права на користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новопсковська селищна радазадовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 1974 року народження, права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 1974 року народження, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі по 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) з кожного.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , 1974року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новопсковська селищна рада, , адреса: провул. Історичний, буд. 1, смт. Новопсков Луганської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя: О.С. Стеценко