Ухвала

9 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 355/1454/19

провадження № 61-10351ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в інтересах якого діє адвокат Мокрієнко Тарас Вікторович, на рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року подана касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в інтересах якого діє адвокат Мокрієнко Т. В., на рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 27 вересня 2022 року, повний текст якої складено 17 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній підстави касаційного оскарження.

30 листопада 2022 року до касаційного суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в інтересах якого діє адвокат Мокрієнко Т. В., надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано касаційну скаргу, яка не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку, щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Таким чином оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в інтересах якого діє адвокат Мокрієнко Т. В., яка подана на виконання вимог ухвали суду від 24 жовтня 2022 року, не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Підставою касаційного оскарження рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року заявник вказує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 2 червня 2021 року у справі № 355/1454/19 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

При цьому касаційна скарга не містить належногообґрунтування мотивів необхідності відступлення від висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Заявник вказує, що у постанові Верховного Суду від 2 червня 2021 року у справі № 355/1454/19 касаційним судом помилково застосовано

пункт 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії в частині необхідності складення акта про порушення. Тому вважає, що наявна необхідність відступити від висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду.

Слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 2 червня 2021 року у справі № 355/1454/19 (провадження № 61-506св21) вказано про невстановлення судами попередніх інстанцій фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи. При цьому зауважено, що суд касаційної інстанції в силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений можливості встановити ці обставини. За таких обставин касаційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з переданням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

З огляду на відсутністьвисновку, щодо застосування норми права, у постанові Верховного Судувід 2 червня 2021 року у справі № 355/1454/19 (провадження № 61-506св21) і незастосування Київським апеляційним судом в оскаржуваній постанові від 27 вересня 2022 року відповідного висновку касаційного суду, Верховний Суд вважає, що належним чином обґрунтовані підстави касаційного оскарження судових рішень у касаційній скарзі заявника відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки заявником недоліки касаційної скарги належним чином не усунено, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в інтересах якого діє адвокат Мокрієнко Тарас Вікторович, на рішення Баришівського районного суду Київської області

від 19 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 27 вересня 2022 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко