У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О. (суддя-доповідача), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 (Дніпровської окружної прокуратури міста Києва) в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Ельвір Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович, ОСОБА_1 , про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 (Дніпровської окружної прокуратури міста Києва) задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що копію оскаржуваної постанови він не отримував, а представник, який на той час представляв його інтереси запевнив, що ОСОБА_1 немає права на оскарження такого рішення. Таким чином, не маючи юридичної освіти ОСОБА_1 довірився своєму представнику і надіявся, що з апеляційною скаргою звернеться відповідач ОСОБА_3 .

З зазначених підстав ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк та відкрити апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, апеляційну скаргу подану представником ОСОБА_2 , залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вказаної ухвали, 20 грудня 2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків, в якій апелянт зазначає ті самі причини пропуску строку, що раніше вказувались ним в апеляційній скарзі та які були визнані неповажними судом апеляційної інстанції. Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не зазначив.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, подану його представником ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає її такою що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. 29 вересня 2021 року складено повний текст рішення. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 30 вересня 2021 року та закінчився 29 жовтня 2021 року. Копія повного рішення суду не була вручена третій особі у день його складення, а отримана його представником 18 жовтня 2021 року (а.с.155, т.3). ОСОБА_1 мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження у разі подання ним апеляційної скарги у межах тридцяти днів з моменту вручення оскаржуваного рішення, а саме до 17 листопада 2021 року. Проте, апеляційна скарга подана лише 23 вересня 2022 року.

Представник третьої особи - Білан В.І., приймала участь у розгляді справи, отримувала процесуальні документи, зокрема, була присутня в судовому засіданні 16 вересня 2021 року під час ухвалення оскаржуваного рішення, отримала його вступну та резолютивну частину та 18 жовтня 2021 року отримала повний текст оскаржуваного рішення. А, відтак, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 64 ЦПК України діяла в інтересах та від імені третьої особи ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про результати розгляду справи, що не заперечується доводами апеляційної скарги та не був позбавлений можливості ознайомитися з повним текстом оскаржуваного рішення, де зазначено строки та порядок оскарження судових рішень. При цьому, протягом майже року з моменту складення повного тексту рішення, третя особа ОСОБА_1 не вчиняв дій, направлених на оскарження рішення суду у строки визначені законом.

Також взаяві про усунення недоліків, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що пропуск строку у даній справі не є співмірним з таким наслідком, як відмова у відкритті апеляційного провадження. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного захисту права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного оскарження рішення суду (пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 та пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011).

В той же час, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не звернув уваги на те, що згідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Хоча законом передбачено право особи на апеляційне оскарження і воно має бути забезпечене судом, однак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строків на апеляційне оскарження (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОСОБА_6 проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до вимог ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що зазначені у заяві ОСОБА_1 , поданій представником ОСОБА_2 , підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, що має наслідком відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року, наведені ОСОБА_1 .

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 (Дніпровської окружної прокуратури міста Києва) в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Ельвір Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович, ОСОБА_1 , про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська

М.А. Яворський