Справа № 515/1270/22
Провадження № 2/515/1842/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Дімітренка В.Є.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2022 року ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Дімітренка В.Є. звернулася до суду з позовною, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділян- ку, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася земельна ді лянка площею 6,26 га, що розташована за мажами с.Струмок на території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, на підставі державного акту на право при- ватної власності на землю серії ІV-ОД № 007402, виданого Татарбунарською райдержадміністра- цією 19.05.2003 р. Вказану земельну ділянку вона має право успадкувати в порядку першої черги за законом. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`яз- ку з тим, що на момент смерті спадкодавця фактично був зареєстрований ще один спадкоємець пе- ршої черги за законом мати померлої ОСОБА_1 , відповідач у справі, яка на момент смерті була з нею зареєстрована за однією адресою. Але це не так, оскільки ОСОБА_2 була лише формальна зареєстрована за адресою відповідача, а фактично вона не проживала за даною адресою з 2015 р., що підтверджується довідкою сільської ради. Крім того, в установлені законом строки ОСОБА_1 не зверталася до нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини після смерті дочки. Таким чином ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину після смер- ті дочки ОСОБА_2 . Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному по- рядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, пояснила, що її дочка ОСОБА_3 , яка померла у 2021 р. дійсно з 2015 р. з нею не проживала, а мешкала в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, де перебувала у цивільному шлюбі. На спірну земельну ділянку був виданий сертифікат, який вона згодом передала своїй дочці для виплати аліментів на онуку, позивача у справі. Дочка не заробила цей сертифікат, не працювала у колективному господарстві жодного дня. Державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку дочка не отримувала.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З копій: паспорту НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4, 12) вба- чається, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської об- ласті, її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 00 7402 (а.с.7), ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,26 га, що розташована на території Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вартість зазначеної земельної ділянки загальною площею 6,2615 га, кадастровий номер 51250 84700:01:001:1282, належної ОСОБА_2 , становить 155328,5 грн., що видно із Інформації Де- ржавного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.10. 2022 р. (а.с.8-10).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Струмок Білгород-Дністровського району Оде ської області.

Як слідує із довідок №№ 330, 303, виданих виконавчим комітетом Татарбунарської міської ра- ди (а.с.13, 14), ОСОБА_2 на день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за ад- ресою: АДРЕСА_1 , крім неї за цією ж адресою зареєстрована її ОСОБА_1 , власниця будинку, та інші особи. Але з 2015 р. ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживала.

Відмова нотаріуса (а.с.15) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої ОСОБА_2 з причини того, що на день сме- рті спадкодавця, з нею в одному будинку був зареєстрований ще один спадкодавець, а саме матір померлої ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як перед- бачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почерго- во. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутно- сті спадкоємців попередньої черги.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом в порядку пе- ршої черги, а також те, що земельна ділянка, що розташована на території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належала спадкодавцю ОСОБА_2 , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має мож- ливості у зв`язку з наявністю ще одного спадкоємця першої черги за законом.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спадкову земельну ді- лянку, що залишилися після смерті її мати ОСОБА_2 .

Доводи відповідача, що померла ОСОБА_2 не отримувала державний акт на право при- ватної власності на спірну земельну ділянку, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому судом не приймалися до уваги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст.1216-1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського вироб- ництва площею 6,26 га, кадастровий номер :01:001:1282, що розташована на території Татарбунарської міської ради (за межами с.Струмок) Білгород-Дністровського району Одеської об ласті, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 007402, вида- ного Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 19.05.2003 р. на ім`я ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 19.12.2022 р., а повний текст рішення виготовлено 23.12.2022 р.

Суддя Тимошенко С.В.