Справа № 309/522/22
Провадження № 2/309/116/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з вони відповідачем проживали у шлюбі, який зареєстрували 05 жовтня 2018 року за актовим записом №28 у виконкомі Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. В шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на її утримані та вихованні. В окремому порядку вона вирішує питання про розірвання шлюбу між ними. Після припинення їхнього спільного проживання минуло майже рік, і з того часу відповідач усунувся від виховання та утримання дитини, не підтримує матеріально сім`ю та не цікавиться вихованням доньки. Відповідач є молодою за віком людиною, фізично здоровим, працездатним, інших утриманців не має, однак коштів на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення нею повнолітнього віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник позивачки ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі та без участі позивачки, також просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення поштового рекомендованого повідомлення. Відзиву на позов до суду не подавав.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі, який зареєстрували 05 жовтня 2018 року за актовим записом №28 у виконкомі Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. В шлюбі у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утримані та вихованні біля позивачка, оскільки сторони разом не проживають і не ведуть спільного господарства.

Відомостей про виконання чи не виконання відповідачем зобов`язання по утриманню неповнолітніх дитини не встановлено. Крім цього, позивачем не доведено, а судом не встановлено розмір доходів відповідача, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі), а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Оскільки, на теперішній час дитина сторін постійно проживає разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.

Суд погоджується із заявленим позивачкою до стягнення розміру аліментів та вважає, що сума 2500 грн. на дитину щомісячно, що відповідатиме вимогам закону, щодо розміру аліментів необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить лише необхідний мінімум для існування дитини, а його подвійний розмір, що має бути забезпечений у рівній половині матір`ю та батьком дитини, загалом дасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх утримувача.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч.1 ст.192 СК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12,81,247,277,263-265 ЦПК України, ст.ст.180,184 С України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі по 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2022 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.