Справа №746/90/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2022 року

Срібнянський рауйонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарі Жмаці Каленіченко І. А.,

розглянувши у відкритому судоовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду та обгрунтовує його наступними обставинами.

20 жовтня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 2040 від 20 жовтня 2018 року. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка і дружини ОСОБА_4 . Сторони проживали спільно до квітня 2021 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 червня 2020 року. В даний час дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки в повному обсязі не надає, хоча має таку можливість, так як є працюючим, регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров`я. Позивач є працюючою, проте її заробітної плати не вистачає на утримання дочки, оскільки є інвалідом другої групи з дитинства, потребує періодичного лікування. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден і має бажання утримувати дочку Єлизавету. Проте, сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач, змоги не має, так як є інвалідом 3 групи безстроково. Заробітна плата позивача за 4 місяці дорівнює його заробітній платі за шість місяців. Крім того, на його утриманні перебуває мати, ОСОБА_6 , яка є інвалідом 2 групи безстроково. Також зазначив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, але позивач вважає, що він повинен надавати кошти в більшому розмірі.

Заслухавши відповідача, враховуючи думку позивача, викладену у заяві до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 червня 2020 року.

Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою Савинського старостинського округу Срібнянської селищної ради №47 від 11 лютого 2022 року.

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є інвалідом 3 групи, працюючим, надає кошти на утримання дитини добровільно, проте згода між сторонами щодо розміру коштів на утримання дитини відсутня. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Суд вважає, що з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища відповідача, наявності у відповідача непрацездатної матері, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню частково, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 07.06.2022 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 180-185, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду 07 червня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 492 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя