ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: 307020000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Любченко Т.М.

учасники справи:

заявник Черкаська міська рада;

заінтересова особа Третя Черкаська державна нотаріальна контора;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Новік В.І.

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2022 року, постановлене під головуванням судді Троян Т.Є. у залі № 217 Соснівського районного суду м. Черкаси, 21.02.2022 року о 11 год. 05 хв., у справі за заявою Черкаської міської ради, заінтересована особа: Третя Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в :

24.12.2021 року Черкаська міська рада звернулася в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування заяви вказується, що згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.01.2021 року № 4, виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер актового запису 1685 від 15.06.2019 року.

У заяві зазначається, що відомості про спадкоємців за законом та/або заповітом відсутні у померлого ОСОБА_2 .

Із даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 17.03.2021 року № 248503483 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 з 19.01.2007 року зареєстрована за ОСОБА_2 .

Отже, квартира АДРЕСА_1 належить повністю на праві власності померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 20779 від 18.12.2006 року.

Згідно по квартирної картки, померлий ОСОБА_2 перед смертю був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , що і є місцем відкриття спадщини.

25.03.2021 року до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори було направлено інформаційний запит щодо наявності чи відсутності заведеної спадкової справи на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 02.04.2021 року № 400/01-16 Третя Черкаська державна нотаріальна контора відмовила у наданні відповідної інформації.

У зв`язку з вище викладеним, заявник Черкаська міська рада просить суд визнати спадщину після померлого ОСОБА_2 відумерлою та передати квартиру АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2022 року заяву Черкаської міської ради, заінтересована особа Третя Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину після померлого громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відумерлою, та передано квартиру АДРЕСА_1 , у власність територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не є учасником розгляду справи, участі не приймала, вважаючи порушеними її спадкові права в зв`язку із смертю ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Новіка В.І. оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права і є необґрунтованим, а саме: неповнота встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів, а тому вважає, що рішення підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована скаржником тим, що ОСОБА_1 посилається, що з квітня 2013 року почала проживати разом з ОСОБА_2 однією сім`єю в його квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина.

Разом з ним з ОСОБА_1 вела спільне господарство та спільний побут, у них були дуже теплі сімейні відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік, ОСОБА_2 помер.

09.09.2019 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Р.В. була відкрита спадкова справа за № 33/2019 року за наслідками подання нею заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, крім заявниці у ОСОБА_2 немає.

Таким чином, в апеляційній скарзі вказується, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , так яяк проживала з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 57479868 від 09.09.2019 року.

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Р.В. про отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 .

Скаржник вважає, що судом незаконно, з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи було задоволено заяву про визнання спадщини відумерлою.

Судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права було застосовано ст. 1277 ЦК України та проігноровано той факт, що після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом. Вона 09.09.2019 року ( у шестимісячний термін) подала заяву про прийняття спадщини, що підтверджується даними із Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 57479868 від 09.09.2019 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2022 року і ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні заяви Черкаської міської ради, заінтересована особа: Третя Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою.

22 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника Черкаської міської ради Владислава Кирмана надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву представник Черкаської міської ради В. Кирман зазначає, що Черкаська міська рада повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують аргументів суду першої інстанції.

Представник заявника вказує у відзиві, що після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, жодній особі свідоцтво про право власності видано не було та відповідних прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано не було. Осіб, в тому числі і ОСОБА_1 , які були зареєстровані або фактично проживали з померлим за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та які могли прийняти спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, судом встановлено не було.

Відповідно даних листа управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.09.2019 року № 19546-01-10, за адресою: квартира АДРЕСА_1 був зареєстрований тільки ОСОБА_2 з 28.03.2007 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Р.В. № 542/02-31 від 20.12.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є родичкою померлого ОСОБА_2 , померлий заповіт на неї не залишав, зареєстровані разом вони не були, послався нотаріус у відмові про вчинення нотаріальної дії. Дана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 оскаржена до суду не була, а тому вона є чинною.

Отже, ОСОБА_1 не є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , відповідні спадкові права ОСОБА_1 не оформлені на дату розгляду справи, встановлені законом документи чи відповідне рішення суду, щодо підтвердження її права на спадкування не надано суду, а тому квартира АДРЕСА_1 , має всі ознаки відумерлої спадщини.

У відзиві представник Черкаської міської ради звертає увага на те, що відсутнє також рішення суду про те, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю та відповідним рішенням суду не підтверджено право ОСОБА_1 на спадкування майна померлого ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_1 не має абсолютно ніякого відношення до квартири АДРЕСА_1 .

У відзиві представник Черкаської міської ради В. Кирман просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2022 року у справі № 712/14171/21 за заявою Черкаської міської ради до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори про визнання спадщини відумерлою відмовити в повному обсязі, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2022 року залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника заявника, представника скаржника, які з?явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, який не є учасником розгляду справи, участі в суді першої інстанції не приймала, апеляційний суд дійшов висновку, що права скаржника не порушено прийнятим рішенням, тому апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 911/2635/17.

Як вбачається з матеріалів справи предметом вимог заяви у справі № 712/14171/21 є визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявником у даній справі є Черкаська міська рада, заінтересована особа Третя Черкаська державна нотаріальна контора.

Судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що Черкаська міська рада звернулася в суд із даною заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи заяву тим, що у померлого ОСОБА_2 відсутні спадкоємці за заповітом та за законом, а на момент подання заяви в суд спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ніхто не прийняв, а тому посилаючись на норму ст. 1277 ЦК України просили суд визнати спадщину відумерлою.

ОСОБА_1 до участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції як заінтересована особа залучена не була, оскільки не входила в коло осіб, які слід залучати до розгляду даної категорії справ.

Стаття 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов?язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У ст. 18 ЦПК України зазначено, що обов?язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що за вказаних обставин, визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Колегія суддів апеляційного суду враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного Цивільного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 2-681/2007, від 27 лютого 2019 року у справі № 360/1938/16, від 01 листопада 2018 року у справі № 2-о-14/11.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Звертаючись в апеляційний суд із апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. посилається на те, що оскаржуваним рішенням порушуються права ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що необхідною умовою для набуття ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов?язків цієї особи.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв?язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов?язок і такий зв?язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов?язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов?язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов?язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов?язків.

Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1 статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду (КЦС) від 29 жовтня 2020 року у справі № 200/6831/18.

Тому вказане питання має вирішуватись апеляційним судом, виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті померлого ОСОБА_2 , спадщина не приймалася, спадкоємців не встановлено, вони відсутні. Після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, жодній особі свідоцтво про право власності видано не було, та відповідних прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано не було.

Відповідно до ч. 1ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов?язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що судом не встановлено осіб, в тому числі, і скаржниці ОСОБА_1 , які були зареєстровані або фактично проживали з померлим ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , які могли прийняти спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, мати підстави та права для успадкування майна після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається безпосередньо з апеляційної скарги, скаржник посилається, що судом незаконно з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи було задоволено заяву, зазначаючи, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги, так як проживала з померлим однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надала таких доказів нотаріусу щодо її прав на спадкування як четвертої черги спадкоємців за законом, тому нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Також нею не надано підтверджень, що в судовому порядку ОСОБА_1 довела своє порушене право, яке підлягає захисту, оскільки відсутнє рішення суду щодо проживання однією сім?єю у цивільному шлюбі протягом останніх п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 , так як тоді вона мала б правові підстави для спадкування в якості спадкоємиці 4 черги. Проте, скаржник не надала жодного рішення суду, яке набрало чинності на час звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою, щодо підтвердження її проживання однією сім?єю з померлим ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років, тому відповідно її права вказаним рішенням суду не порушено, оскільки таких прав сама скаржник не мала на дату прийняття рішення судом, а захисту підлягає лише порушене право.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.09.2019 року № 19546-01-10, за адресою: квартира АДРЕСА_1 був зареєстрований тільки ОСОБА_2 з 28.03.2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Р.В. № 542/02-31 від 20.12.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона не є родичкою померлого ОСОБА_2 , померлий заповіт на неї не залишав, зареєстровані разом вони не були.

Дана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 оскаржена до суду не була, а тому вона є чинною.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підтверджується апеляційною скаргою, що дату подання апеляційної скарги, в підтвердження порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , нею на надано доказів, що померлий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, оскільки додатки апеляційною скарги таких не містять.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що на аркуші справи 17 є Акт про фактичне проживання / не проживання від 14 січня 2022 року, згідно якого обстеження здійснювалось працівниками відділу житлового обліку департаменту житлово комунального комплексу. Блок кімнат 907-909 під час обстеження був зачинений, мешканці відсутні, кнопка дзвінка кімнат 909 не працювала. За інформацією комунальних служб за кімнату 909 є заборгованість з управління будинку 6491, 32 грн., водопостачання 215, 53 грн., опалення 3304, 44 грн. Вказана заборгованість дає підстави для висновку, що комунальні послуги вчасно не сплачувались, тому виникла заборгованість, яка з дати смерті ОСОБА_2 червня 2019 року не погашена та не сплачена.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не підтвердила належними доказами своє право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки заповіт відсутній на її ім?я, родинних відносин між ними немає, а наявність мати право як спадкоємець четвертої черги за законом вона не довела на час розгляду справи судом, відповідні спадкові права ОСОБА_1 протягом трьох років після смерті ОСОБА_2 не оформила, а оскільки встановлені законом документи чи відповідне рішення суду, щодо підтвердження її прав на спадкування не надано, то рішення суду, що квартира АДРЕСА_1 має всі ознаки відумерлої спадщини є законним, тому відсутні підстави для його скасування згідно вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Аналіз зазначених обставин свідчить про те, що з юридичної точки зору скаржник на даний час не є спадкоємцем ОСОБА_2 , хоча вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 протягом шести місяців в установленому законом порядку, але не підтвердила свого права на спадкування, тому не має такого статусу на час прийняття рішення судом першої інстанції, так і на дату перегляду апеляційним судом.

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов?язків ОСОБА_1 так як її правовий зв`язок зі сторонами у даній справі має ймовірний, а не очевидний та безумовний характер, що свідчить про недоведеність скаржником факту порушення судовим рішенням її прав; судом не вирішувався спір про право у даних правовідносинах, рішення не містить судження про права та обов?язки цієї особи ( ОСОБА_1 ) у відповідних правовідносинах.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 при вирішенні заяви не вирішувалися. Ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскаржуваного рішення не містять будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для висновку, що оскаржуваним рішенням допущено порушення її прав та інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду ставиться критично до доводів скаржника в апеляційній скарзі стосовно того, що рішенням суду першої інстанції порушені права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника, оскільки дані доводи не відповідають обставинам справи, нормам права, та спростовуються матеріалами справи, так як твердження скаржника про порушення права є такими, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи і наявними доказами, не ґрунтується на нормах закону, а тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1 не доведено факту, що судом першої інстанції було порушено її права, свободи, інтереси при ухваленні рішення від 21 лютого 2022 року за заявою Черкаської міської ради, заінтересована особа: Третя Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у відповідності до якої, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 374, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2022 року у справі за заявою Черкаської міської ради, заінтересована особа: Третя Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 29 вересня 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков