Номер провадження: 22-з/813/250/22
Справа № 522/358/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянув у судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Байло Євгена Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року по справі 522/358/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2 000,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, та 908,00 грн судового збору в дохід держави.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Байло Євгена Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року змінено й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили та до досягнення ними повноліття. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

18 листопада 2022 року адвокат Байло Євген Сергійович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про виправлення описки у постанові Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року, у якої просив суд виправити в резолютивній частині постанови апеляційного суду описку, замінивши слова «починаючи з дня набрання рішення апеляційного інстанції законної сили на «починаючи з 11 січня 2021 року, посилаючись на те, що апеляційним судом невірно зазначена дата, з якої необхідно стягувати аліменти.

Згідно із ч. 2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Оскільки характер виправлень, які підлягають внесенню, не потребує виклику учасників справи, у зв`язку із чим, виходячи з наданих Законом повноважень, суд ухвалив питання про їх внесення вирішити без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву адвоката Байло Євгена Сергійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у справі, дослідивши матеріали справи, зміст постанови Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року по справі №522/358/21, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

У пункті 19 постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, «вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв`язку з постановленням відповідної ухвали».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи питання про виправлення описки у судовому рішенні, Верховний Суд у пунктах 7.9.-7.11. постанови від 15 січня 2021 року у справі №905/2135/19, дійшов наступного правового висновку: «відповідно до частин першої, другої статті 243 ГПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення».

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 26 листопада 2019 року у справі №800/520/16 (провадження №11-684сап18) зробила наступний правової висновок:

«Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів КАС описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення».

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №319/1547/17(2-а/319/51/2017) (провадження №К/9901/29939/19) та у постанові від 01.12.2020 у справі №440/4367/18 (провадження №К/9901/25021/19).

У мотивувальній частині постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року зазначено, що у абзаці 4 пункту 23 постанови Пленуму «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року Верховний Суд України роз`яснив, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, апеляційним судом у даному випадку присуджуються аліменти з відповідача на утримання дітей у новому розмірі з дня набрання рішення апеляційного суду законної сили.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення вказаної помилки в рішенні апеляційного суду не усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення, та змінює при цьому зміст рішення, тому відсутні законні підстави для вчинення вказаної процесуальної дії й внесення виправлення

Керуючись ст. ст. 251, 260, 269 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в:

Заяву адвоката Байло Євгена Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей залишити без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (судом).

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 26 грудня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік