Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2811/21

Номер провадження: 2/511/166/22

20 грудня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання - Ніколас С.О.,

за участю:

представника позивача - Магери Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого під час шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 .

Позов мотивував тим, що відповідачем по справі зареєстрували шлюб 30.09.2000 року.Від шлюбу у них є двоє дітей. В період шлюбу, а саме 02.02.2012року вони з відповідачкою придбали автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , сірого кольору. Вважає, що вказане у позові майно було придбано у шлюбі та являється спільною сумісною власністю подружжя , а тому вважає, що кожен має право на його Ѕ частину . Право власності на вказаний автомобіль за договором купівлі - продажу було зареєстроване на відповідача, а тому просив задовольнити його позовні вимоги і визнати за ним право на 1/2 частину автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип - загальний легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 позов на визнала, надала суду письмові заперечення на позов, (а.с.60), в яких зазначила , що спірний автомобіль є її особистою приватною власністю, так як придбаний під час шлюбу за її особисті кошті, частину яких вона також позичала на придбання даного транспортного засобу.

Процесуальні дії по справі.

29.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.(а.с.22)

20.04.2022 року під час підготовчого провадження по справі відповідачем ОСОБА_3 подано позов до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю майна автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 сірого кольору її особистою приватною власністю.(а.с.43)

Ухвалою суду від 16.06.2022 року призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та надано строк позивачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2 терміном в 10 днів для усунення недоліків позовної заяви (а.с.81)

Ухвалою суду від 28.10.2022 року зустрічний позов повернуто відповідачеві.(а.с.96)

Позиції сторін у судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Магера Р.Ю. не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов просили задовольнити.(а.с.68)

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином шляхом направлення СМС повідомлень на телефон згідно поданої нею заяви , а також судової повістки на належну їй електронну пошту, яку вона вказала під час розгляду справи для листування.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З 30.09.2000 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №90.(а.с.4)

Відповідно до заочного рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.09.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , - розірвано . (а.с.6)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 громадянкою ОСОБА_2 був 02.02.2012 року придбаний автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип загальний легковий універсал-в, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , сірого кольору. (а.с.7,8)

Згідно висновка експерта № 188-21 від 09 вересня 2021 року автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA», номер кузова рами) НОМЕР_2 , середньо ринкова вартість автомобіля складає 234 820 гривень, з якої 1/2 вартості дорівнює 117 410 гривень.(а.с.9)

Відповідач в підтвердження своїх заперечень надала суду розписку від 26.10.2012 року, відповідно до змісту якої вона позичила у ОСОБА_6 5000 доларів США (а.с.46)

Також відповідачкою надано суду декларацію про її доходи за 2007 рік (а.с.48).

Позивач просить визнати спірний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та визначити його частку в і в розмір Ѕ частини.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно з приписами частини 3 статті 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу майно є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з приписами статті 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З 30.09.2000 року по 10.09.2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, саме в період перебування у шлюбі відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 громадянкою ОСОБА_2 був 02.02.2012 року придбаний автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку, викладеного в постанові ВС від 22.01.2020 року у справі № 711/2302/18 конструкція норми статті 22КпШС України та статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає, що наданими у справі доказами відповідачка не спростувала презумпцію спільної власності на придбаний нею автомобіль, надавши боргову розписку та декларацію про доходи, а відтак автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і їх частки у праві власності на вказане майно складають по Ѕ частині.

Крім цього, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 477/1891/14-ц (провадження № 61-5759св18) до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Тому, борг відповідачки, отриманий нею по борговій розписці від ОСОБА_7 також не спростовує даний висновок суду, а очевидно також може бути предметом поділу майна подружжя, якщо цей борг використано в інтересах сім`ї.

Оскільки автомобіль зареєстрований на ім`я відповідачки, то за позивачем належить визнати право власності на Ѕ частину автомобіля.

Судові витрати по справі складають 1175 грн (судовий збір), які сплачено позивачем при зверненні до суду і про відшкодування яких позивач вимог не заявляв.

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого під час шлюбу, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , оформленого на ім"я ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук