Справа № 635/4114/21
Провадження № 2/545/1498/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Потетій А.Г.

за участю секретарки: Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з 2017 року, позивачка разом з ОСОБА_2 знаходилась у фактичному шлюбі, але офіційно наші відносини не реєстрували.

Під час спільного життя у сторін народились діти:

син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим на підставі актового запису № 01, зробленим Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області 15 січня 2018, та

доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим на підставі актового запису № 02, зробленим Виконкомом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області 24 лютого 2020.

З лютого 2021 року позивачка з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають. Позивачка разом з дітьми переїхала мешкати до своєї мами, яка їй допомагає їх виховувати. З того часу наші неповнолітні діти мешкають разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні.

На даний час позивачка не працює, займаюся доглядом за дітьми, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі у вихованні фактично не приймає, одній мені забезпечувати та виховання дітей важко, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду.

Відповідач працює, але не офіційно, має хороший стан здоров`я, нікому іншому а не платить та інших дітей не має.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2017 року, позивачка разом з ОСОБА_2 знаходилась у фактичному шлюбі, але офіційно наші відносини не реєстрували.

Під час спільного життя у сторін народились діти:

син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим на підставі актового запису № 01, зробленим Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області 15 січня 2018, та

доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим на підставі актового запису № 02, зробленим Виконкомом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області 24 лютого 2020.

З лютого 2021 року позивачка з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають. Позивачка разом з дітьми переїхала мешкати до своєї мами, яка їй допомагає їх виховувати. З того часу наші неповнолітні діти мешкають разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні.

На даний час позивачка не працює, займаюся доглядом за дітьми, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі у вихованні фактично не приймає.

Відповідач працює, але не офіційно, має хороший стан здоров`я, нікому іншому а не платить та інших дітей не має.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей І фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у зазначеному позивачкою розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст. 180-184,191 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 )

аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 31 травня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 26 січня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А.Г. Потетій