Провадження № 2/712/684/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О., Шаповал А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , який є батьком чоловіка ОСОБА_1 . На день своєї смерті постійно мешкав в АДРЕСА_1 .

За час свого життя ОСОБА_5 отримав у спадщину після своєї матері житловий будинок, що був розташований за адресою АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 22 серпня 1958 року № 10859 (адресу домоволодіння змінено з АДРЕСА_3 ).

В даному будинку разом із ОСОБА_5 проживали його дружина, дочка та син із своєю дружиною (позивачем - ОСОБА_1 ), яка і надалі проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дружина ОСОБА_5 . - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Син ОСОБА_5 - ОСОБА_7 (чоловік - позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Під час ряду смертей, ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_5 з похованням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також коли помер ОСОБА_5 - позивач провела сама його поховання, що підтверджується відповідними витратними документами, а саме рахунком-замовлення № НОМЕР_4 на придбання труни, катафалку та інших ритуальних послуг, а також рахунком-замовлення № НОМЕР_5 на копку могили, тимчасової таблички, оформлення свідоцтва про смерть.

Також, позивач має оригінали документів на право власності на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_5 та оригінал технічного паспорту на будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 в якому зазначений власник ОСОБА_5 , а також оригінали документів, таких як:

Оригінали свідоцтв про народження:

ОСОБА_5 серія НОМЕР_6 від 10.07.1958 року, ОСОБА_8 серія НОМЕР_7 від 06.10.1961 року, ОСОБА_7 серія НОМЕР_14 від 13.03.1963 року, ОСОБА_9 серія НОМЕР_15 від 05.08.1970 року.

Оригінали свідоцтв про одруження:

ОСОБА_5 серія НОМЕР_13 від 17.03.1939 року, ОСОБА_7 серія НОМЕР_16 від 19.02.1966 року, ОСОБА_3 серія НОМЕР_11 від 30.11.1993 року.

Оригінали свідоцтв про смерть:

ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 від 14.02.1995 року, ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 від 14.02.1995 року, ОСОБА_7 серія НОМЕР_3 від 14.02.1995 року, ОСОБА_10 серія НОМЕР_8 від 15.05.1995 року.

Оригінали вказаних вище документів підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_1 із родиною померлих.

Після смерті ОСОБА_5 - ні його дочка, ОСОБА_10 , ні позивач не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, адже вважали, що так як постійно проживали разом із померлим, тому прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 .

Після смерті ОСОБА_10 - спадщину ніхто теж не приймав і спадкова справа не була відкрита.

Так, як позивач постійно проживала разом із ОСОБА_5 та його родиною в будинку, і наразі й досі проживає в ньому, сплачує комунальні платежі, утримує в належному стані житло, здійснює його поліпшення, що підтверджується відповідними документами та через відсутність інших спадкоємців вважала, що вона фактично прийняла спадщину.

Однак, виявилось, що за час свого життя ОСОБА_5 скористався правом закріпленим у статті 534 ЦК УРСР склавши заповіт від 29.03.1982 року згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_4 - заповів своєму синові ОСОБА_7 та невістці ОСОБА_1 (позивач) по 1/2 частині кожному.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Павлівни із заявою про видачу свідоцтва про право па спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори 29 березня 1982 року за реєстровим номером 2-2515, на майно яке складається з 1/2 (однієї другої) часки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений строк та було рекомендовано звернутися до суду.

Так, як факт прийняття спадщини не був встановлений належним чином, в зв`язку з чим ОСОБА_1 позбавлена можливості вирішити питання щодо оформлення в повному обсязі своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 (батька ОСОБА_7 ).

Таким чином, ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_5 проживала разом із померлими однією родиною і на даний час теж продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_4 , сплачує комунальні платежі, розпоряджається та користується речами померлого.

Відповідно до Акту опитування сусідів № 1111 від 31.08.2018 року ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1974 року та її дочка ОСОБА_3 з дня її народження з 1970 року і по цей час, але прописані за іншою адресою.

В матеріалах справи міститься накладна № 04 від 06.11.2006 року про те, що позивачем було придбано та встановлено паркан за адресою АДРЕСА_1 .

Проте, отриманий у спадок будинок, ОСОБА_5 зніс і на його місці самочинно побудував новий, але не встиг протягом свого життя отримати на нього дозвільні документи та оформити належним чином право власності.

Позивач наразі проживає у даному самочинно збудованому будинку та користується земельною ділянкою.

У позивача є документи, які підтверджують те, що отриманий у спадок будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 дійсно належав померлому ОСОБА_5 , які містяться у матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи вище викладене, вважає, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину та в установлений законом шестимісячний строк вступила у володіння та в управління спадковим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ), після померлого ОСОБА_5 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що ОСОБА_3 являється дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_10 від 05.08.1970 року).

Прізвище позивача за зустрічним позовом було змінено під час одруження, з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_11 від 30.11.1993 року).

За час свого життя ОСОБА_5 (батько ОСОБА_7 ) скористався правом закріпленим у статті 534 ЦК УРСР склав заповіт від 29.03.1982 року згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - заповів своєму синові ОСОБА_7 та ОСОБА_1 по 1/2 частині кожному.

Однак, ОСОБА_7 помер раніше ніж спадкодавець, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Із самого народження ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмітка у паспорті ОСОБА_3 про реєстрацію проживання в АДРЕСА_5 - була зроблена лише формально у зв`язку з її одруженням, а фактично вона проживала в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту опитування сусідів № 111 від 31 серпня 2018 року ОСОБА_3 разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 , починаючи з 1970 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_5 фактично вступила в управління спадковим майном, адже сплачувала та на разі сплачує комунальні платежі, боргів по сплаті комунальних послуг не має (копії платіжок за січень 2022 року на оплату послуг з централізованого водопостачання та оплату електроенергії), здійснює утримання та поліпшення житла, має оригінали документів права власності ОСОБА_5 на спадкове майно.

05 червня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу Ткаченко Інни Павлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений строк та було рекомендовано звернутися до суду.

22 червня 2020 року позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ) (справа № 712/5969/20).

10 лютого 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/5969/20 заяву ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини було залишено без розгляду та роз`яснено, що вона має право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину та в установлений законом шестимісячний строк вступила у володіння та в управління спадковим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_7 , якому згідно заповіту № 2-2515 від 29.03.1982 року ОСОБА_5 заповів /1/2 частину житлового будинку.

Позивач постійно проживала із померлими, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала, тобто є такою, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 згідно спадкування за правом представлення.

ОСОБА_3 , як внучка ОСОБА_5 (спадкодавця) не набуває за загальним правилом права на спадкування за законом за першою чергою спадкування. Проте, так як ОСОБА_7 (син спадкодавця) помер раніше свого батька ОСОБА_5 (спадкодавця), то ОСОБА_3 , як внучка спадкодавця, є спадкоємицею п`ятої черги та набуває за допомогою права представлення право на спадкування за законом в першу чергу замість свого померлого батька ОСОБА_7 .

Просить визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_12 ) на Ѕ житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ), після померлого ОСОБА_5 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти задоволення зустрічного позову не заперечує.

В процесі розгляду даної справи представником позивача було заявлено клопотання про виключення неналежного відповідача - Черкаську міську раду, однак під час розгляду даної справи судом не вирішувалося дане клопотання, оскільки не передбачено ЦПК України.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі за наявними доказами у справі. Вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі. Не заперечує, щодо вимог позовної заяви про визнання факту прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 .

Представник Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Померлий ОСОБА_13 є батьком ОСОБА_7 , чоловіка ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

На день своєї смерті ОСОБА_5 постійно мешкав в АДРЕСА_1 .

За час свого життя ОСОБА_5 отримав у спадщину після своєї матері житловий будинок, що був розташований за адресою АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 22 серпня 1958 року № 10859 (адресу домоволодіння змінено з АДРЕСА_3 ).

В даному будинку разом із ОСОБА_5 проживали його дружина, дочка та син із своєю дружиною (позивачем - ОСОБА_1 ), яка і надалі проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Під час ряду смертей, ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_5 з похованням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також коли помер ОСОБА_5 - позивач провела сама його поховання, що підтверджується відповідними витратними документами, а саме рахунком-замовлення № НОМЕР_4 на придбання труни, катафалку та інших ритуальних послуг, а також рахунком-замовлення № НОМЕР_5 на копку могили, тимчасової таблички, оформлення свідоцтва про смерть.

Також, позивач має оригінали документів на право власності на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_5 та оригінал технічного паспорту на будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 в якому зазначений власник ОСОБА_5 , а також оригінали свідоцтв про народження, одруження та про смерть.

Оригінали вказаних вище документів підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_1 із родиною померлих.

Після смерті ОСОБА_5 - ні його дочка, ОСОБА_10 , ні ОСОБА_1 не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, адже вважали, що так як постійно проживали разом із померлим, тому прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 .

Після смерті ОСОБА_10 - спадщину ніхто не приймав і спадкова справа не була відкрита.

Так, як ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_5 та його родиною в будинку, і наразі й досі проживає в ньому, сплачує комунальні платежі, утримує в належному стані житло, здійснює його поліпшення, що підтверджується відповідними документами та через відсутність інших спадкоємців вважала, що вона фактично прийняла спадщину.

ОСОБА_3 являється дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_10 від 05.08.1970 року.

ОСОБА_3 змінила прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 під час одруження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_11 від 30.11.1993 року.

Із самого народження ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту опитування сусідів № 111 від 31 серпня 2018 року ОСОБА_3 разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 , починаючи з 1970 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_5 фактично вступила в управління спадковим майном, адже сплачувала та на разі сплачує комунальні платежі, боргів по сплаті комунальних послуг не має, здійснює утримання та поліпшення житла, має оригінали документів права власності ОСОБА_5 на спадкове майно.

Відповідно до вищезазначеного акту ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1974 року та її дочка ОСОБА_3 з дня її народження з 1970 року і по цей час, але прописані за іншою адресою.

За час свого життя ОСОБА_5 скористався правом закріпленим у статті 534 ЦК УРСР склавши заповіт від 29.03.1982 року згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_4 - заповів своєму синові ОСОБА_7 та невістці ОСОБА_1 по 1/2 частині кожному.

05 червня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу Ткаченко Інни Павлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений строк та було рекомендовано звернутися до суду.

22 червня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ) (справа № 712/5969/20).

10 лютого 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/5969/20 заяву ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини було залишено без розгляду та роз`яснено, що вона має право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Павлівни із заявою про видачу свідоцтва про право па спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори 29 березня 1982 року за реєстровим номером 2-2515, на майно яке складається з 1/2 (однієї другої) часки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений строк та було рекомендовано звернутися до суду.

Так, як факт прийняття спадщини не був встановлений належним чином, в зв`язку з чим ОСОБА_1 позбавлена можливості вирішити питання щодо оформлення в повному обсязі своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 (батька ОСОБА_7 ).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_5 проживали разом із померлими однією родиною і на даний час теж продовжують проживати за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно пункту 5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України від 16.01.2003 правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і цього дня відкрилась спадщина, позивачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову, фактично прийняли спадщину, тому до спірних правовідносин повинні застосовуватися положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме - положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року» передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Важливим моментом є той факт, що якщо спадкоємець на момент смерті спадкодавця проживав (був зареєстрований) спільно із спадкодавцем, то така особа вважається такою, що прийняла спадщину фактично.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки вони продовжували користуватись майном, що належало спадкодавцю.

У зв`язку із фактичним прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_7 , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майно після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, підлягають до часткового задоволення, а саме встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, також підлягає до задоволення, а саме встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , після померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просила суд визнати право власності за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ).

Однак, як встановлено в судовому засіданні, отриманий у спадок будинок за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зніс і на його місці самочинно побудував новий будинок, але не встиг протягом свого життя отримати на нього дозвільні документи та оформити належним чином право власності.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ) не підлягають до задоволення.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прийняття ОСОБА_14 спадщини шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майно після ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 200, 258-260, 263-268, 354-356 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, задоволити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , після померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий Романенко В.А.

Повний текст рішення суду виготовлений 17 серпня 2022 року.